ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/4751/25 пров. № А/857/36020/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року (головуюча суддя: Кухар Н.А., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, –
встановив:
ОСОБА_1 , 11.03.2025 звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення за листопад 2023 року - травень 2024 року, зарахувавши до стажу служби в поліції, стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року.
Обґрунтовує позов тим, що з 12.09.2023 проходить службу в Національній поліції України ГУ НП у Львівській області. Вказує, що звернувся до відповідача із рапортом щодо зарахування до стажу в поліції службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки. Проте відповідач листом повідомив про відсутність підстав для задоволення рапорту. Вважає, таку відмову відповідача протиправною, оскільки на його думку незаконно не включено до стажу служби в поліції період проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі, так як особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України проходять службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських. Тому служба у Державній кримінально-виконавчій службі має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що оскільки при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу. У вказаному переліку служба в органах Державної кримінально-виконавчої відсутня, а тому спірний період не може бути зарахований позивачеві до стажу його служби в поліції.
Позивачем, 08.10.2025 подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач у період з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, а з 12.09.2023 по цей час - в Національній поліції України.
Позивач, 26.11.2024 звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив зарахувати до стажу служби в поліції період служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023.
Листом від 12.12.2024 за № 115922-2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі.
Не погодившись з такими діями відповідача щодо відмови зарахувати стаж роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України має зараховуватись до стажу служби в поліції, що дає право, зокрема на встановлення надбавки за вислугу років.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Згідно із частинами 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до статті 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV) до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).
Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Згідно з частиною 5 статті 23 Закону № 2713-IV, в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом № 580-VIII, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
У попередніх редакціях вказана частина передбачала, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.
Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє стверджувати, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII.
Крім цього, аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20 дійшов висновку, що всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань. У підсумку Верховний Суд констатував, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 01 серпня 2023 року у справі № 240/30024/21, від 20 жовтня 2022 року у справі № 160/11127/20.
З огляду на викладене, покликання апелянта на те, що неврахування ним стажу роботи позивача в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідає вимогам Закону № 580-VIII, оскільки така служба відсутня у переліку визначеному частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 підтверджується період служби з 15.12.2011 по 04.09.2023 в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Отже, період з 15.12.2011 по 04.09.2023 підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
Щодо покликання апелянта на правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19 та від 09.09.2021 у справі № 520/5067/19, то суд апеляційної інстанції вважає, що такі не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки у цих справах спірним було питання зарахування до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років часу навчання у вищому навчальному закладі. Разом з тим, спірні правовідносинах у розглядуваній справі стосуються незарахування до стажу служби в поліції роботи в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до стажу служби в поліції стажу служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року, зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року, зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення за листопад 2023 року - травень 2024 року із врахуванням стажу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 15 грудня 2011 року до 04 вересня 2023 року.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 380/4751/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська