Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 р. Справа № 520/1122/26 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:
- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області №2204650025376 від 19.12.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком в частині незарахування страхового стажу у періоди роботи з 01.01.2004 року до 30.05.2005 року, роботи на ОАО «Завод ім. Фрунзе» (зараховано до страхового стажу 2 місяці 11днів, не зараховано до страхового стажу 1 рік 2 місяці 19 днів): з 18.09.2020 року по 23.08.2023 року, робота на Приватному Акціонерному Товаристві «Харківський тракторний завод» зараховано до страхового стажу один рік 8 місяців 12 днів. (не зараховано до страхового стажу 11 місяців 6 днів); з 09.08.2019 року до 05.05.2020 року, робота у ТОВ «Техноком», ЕДРПОУ:30511780, зараховано до страхового стажу 4 місяці 12 днів, (не зараховано до страхового стажу 4 місяці 18 днів); з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року, робота на ТОВ «Агенство СТМ,ЛТД» не зараховано до страхового стажу 1 рік 6 місяців, з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року, роботи у ТОВ «Яна-1», не зараховано страховий стаж 1 місяць;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , від 10.12.2025 щодо призначення пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані до страхового стажу 1 рік 2 місяці 19 днів роботи на ОАО «Завод ім. Фрунзе» у період з 01.01.2004 року по 30.05.2005 року; не зараховано місяців 6 днів роботи на ПАТ «Харківський тракторний завод" у період роботи з 18.09.2020 року по 23.08.2023 року; не зараховані до страхового стажу 4 місяці 16 днів роботи у ТОВ «Техноком» за період з 09.08.2019 року до 05.05.2020 року; не зараховані по страхового стажу 1 рік 6 місяців ТОВ «Агенство СТМ.ЛТД» за період 01.07.1997 року по 30.12.1998 року; не зараховані до страхового стажу 1 місяць роботи у ТОВ «Яна-1» за період 02.02.2003 року по 03.03 2003 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване в цій справі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області №2204650025376 від 19.12.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком в частині незарахування до страхового стажу позивача певних періодів роботи є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзиви на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана до Електронних кабінетів відповідачів в системі "Електронний суд" та ними отримана, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що згідно з абзацами 2-13 частини 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058 – IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком від 19.12.2025 №204650025376 вік заявника 60 років 10 місяців 12 днів. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону №1058 становить 32 роки. Страховий стаж позивача становить 27 років 03 місяці 24 дні.
Згідно поданих документів до страхового стажу не зараховано:
- період з 01.07.1997 по 30.12.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня назва підприємства в записі про прийняття;
- період з 02.02.2003 по 03.03.2003 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутні дані за даний період в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостях про ЗО та про страхувальників ЗО).
У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу починаючи з січня 2028 року від 25 до 35 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.
Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів 04.02.2028. У разі повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами право на пенсійну виплату буде переглянуто.
За таких обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 19.12.2025 №204650025376.
Також зазначено, що до страхового стажу позивачу не зараховано частково період роботи з 18.09.2020 по 23.08.2023 (зараховано з 18.09.2020 по 30.04.2022, та з 01.08.2023 по 23.08.2023) та період роботи з 09.08.2019 по 05.05.2020 (зараховано з 09.08.2019 по 30.11.2019, та з 01.05.2020 по 05.05.2020), оскільки відсутні дані про нараховані та сплачені внески в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.
Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг
07.04.2026 представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву.
Відповідно до ч.1, 7 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.
Відповідно до ч.3 ст. 262 КАС України, підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Оскільки спрощене провадження по справі в порядку ст. 263 КАС України відкрито 26.01.2026 року, судове засідання по справі не проводиться, процесуальні дії можуть вчинятися протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі, тоді як уточнену позовну заяву позивач подав до суду після спливу 15 днів з дня відкриття провадження у справі - 07.04.2026 року, тобто з порушенням встановленого ч.1 ст. 47 КАС України, крім того, разом із заявою не надано доказів її направлення іншим учасникам справи, суд не приймає до розгляду уточнену позовну заяву та розглядає позовні вимоги в первинній редакції.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що 15.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення”. Разом із заявою надано необхідні документи.
Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Вищевказану заяву про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №2204650025376 від 19.12.2025 року "Про відмову у призначенні пенсії за віком" позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж (а.с. 32).
В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років. Вік заявника 60 років 10 місяців 12 днів. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 32 роки. Страховий стаж особи становить 27 років 03 місяці 24 дні. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період з 01.07.1997 по 30.12.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_2 - відсутня назва підприємства в записі про прийняття;
- період з 02.02.2003 по 03.03.2003 згідно трудової книжки НОМЕР_3 - відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостях про ЗО та про страхувальників ЗО). 
Згідно пункту 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Для зарахування записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами або результатами перевірки, проведеної, в тому числі за заявою власника трудової книжки.
У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу починаючи з січня 2028 року від 25 до 35 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.
Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, позивач звернувся до суду з даним позовом.
По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.1-3 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.
Статтею 62 Закону № Закону України “Про пенсійне забезпечення” № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 від 04.10.1983 (а.с. 11 - 28), згідно записів якої з 28.10.2003 по 30.05.2005 позивач займав посади оператору станку та інженера по обладнанню енергомеханічної ділянки (рос.) ОАО "Завод им. Фрунзе" (а.с. 22 - 23). 
В прохальній частині суду позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до його страхового стажу період роботи:
- з 01.01.2004 року до 30.05.2005 року.
Проте, згідно даних пенсійної справи позивача, період роботи з 01.01.2004 року до 30.05.2005 року зараховано до страхового стажу позивача, відтак, в цій частині позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.
Згідно записів трудової книжки, з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року позивач працював інженером в ТОВ «Агенство СТМ, ЛТД», з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року - експедитором ТОВ «Яна», з 09.08.2019 року до 05.05.2020 року - налагоджувальник автоматичної лінії в ТОВ «Техноком»,з 18.09.2020 року по 23.08.2023 року працював в ПрАТ «Харківський тракторний завод».
В прохальній частині суду позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до його страхового стажу наступні періоди роботи:
- з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року, 
- з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року,
- з 09.08.2019 року до 05.05.2020 року, 
- з 18.09.2020 року по 23.08.2023 року.
Згідно даних пенсійної справи позивача, періоди роботи з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року, з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року взагалі не зараховано до страхового стажу позивача. 
Періоди з 09.08.2019 року до 05.05.2020 року, з 18.09.2020 року по 23.08.2023 року частково зараховані: зараховано з 09.08.2019 по 30.11.2019, з 01.05.2020 по 05.05.2020, з 18.09.2020 по 30.04.2022, з 01.08.2023 по 23.08.2023. Не зараховані періоди роботи: з 01.12.2019 по 30.04.2020, з 01.05.2022 по 31.07.2023.
В спірному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період з 01.07.1997 по 30.12.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_2 - відсутня назва підприємства в записі про прийняття;
- період з 02.02.2003 по 03.03.2003 згідно трудової книжки НОМЕР_3 - відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостях про ЗО та про страхувальників ЗО). 
Також, у відзиві на позов представником ГУ ПФУ у Львівській області зазначено, що до страхового стажу позивачу не зараховано частково період роботи з 18.09.2020 по 23.08.2023 (зараховано з 18.09.2020 по 30.04.2022, та з 01.08.2023 по 23.08.2023) та період роботи з 09.08.2019 по 05.05.2020 (зараховано з 09.08.2019 по 30.11.2019, та з 01.05.2020 по 05.05.2020), оскільки відсутні дані про нараховані та сплачені внески в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Суд не погоджується з такими висновками пенсійного органу, з огляду на наступне.
Статтею 62 Закону № Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи відповідач посилався на неточності записів трудової книжки позивача. 
Суд звертає увагу, що недоліки не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.
Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.
Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, а також від 17.01.2023 року у справі №392/1357/17, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.
Тобто, у разі виникнення сумнівів щодо правомірності видачі документів або наявності у них неточностей чи неповної інформації, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки таких документів та відповідно встановлення необхідної інформації, зокрема щодо трудового стажу осіб, які звертаються із заявами про призначення пенсії.
Проте, матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача, зокрема, щодо відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків у спірні періоди роботи позивача.
При цьому, суд звертає увагу, що позивач не повинен нести відповідальність у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за неточності в трудовій книжці, в тому числі, за проставлення в трудовій книжці печаток, оскільки остання заповнюється виключно роботодавцем, а не самим працівником.
Щодо надання позивачем довідки про періоди роботи, суд звертає увагу, що основним документом, що трудову діяльність, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5 до Порядку №637).
Тобто, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Така ж правова позиція викладена Верховним Судом (постанови від 27 лютого 2020 року у справі №577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі №446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 10 грудня 2020 року у справі №195/840/17, від 18 травня 2021 року у справі №229/2330/17).
Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV: страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Щодо несплати страхових внесків, суд зазначає наступне.
Приписами статті 20 Закону №1058-ІV визначено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відтак, фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Крім того, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17 та від 01.03.2021 у справі №423/757/17, несплата страхувальником страхових внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що твердження відповідача щодо відсутності інформації про сплату страхових внесків за застраховану особу за спірний період не є підставою для не включення відповідних періодів роботи до стажу, що дає право на пенсію за віком.
За таких підстав, оскаржуване рішення пенсійного органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.
Зважаючи на що, доводи відповідача, викладені в оскаржуваному рішенні та у відзиві на позов, що до страхового стажу не зараховано спірні періоди роботи, є необґрунтованими. Відповідно, в цій частині позов підлягає задоволенню шляхом зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року на посаді інженера в ТОВ «Агенство СТМ, ЛТД», з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року на посаді експедитора в ТОВ «Яна», з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року на посаді налагоджувальника автоматичної лінії в ТОВ «Техноком», з 01.05.2022 року по 31.07.2023 року в ПрАТ «Харківський тракторний завод».
Відповідно до ч.1-3 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Судом встановлено, що на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилося 60 років.
Згідно даних пенсійної справи позивача, по 31 грудня 2017 року у позивача було більше 15 років страхового стажу. Відповідно, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.12.2025 року про призначення пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року на посаді інженера в ТОВ «Агенство СТМ, ЛТД», з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року на посаді експедитора в ТОВ «Яна», з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року на посаді налагоджувальника автоматичної лінії в ТОВ «Техноком», з 01.05.2022 року по 31.07.2023 року в ПрАТ «Харківський тракторний завод», та за результатами розгляду заяви прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду в даній справі.
З приводу визначення пенсійного органу, на який покладається обов`язок зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, слід зазначити наступне.
Відповідно до пунктів 4.1-4.3 розділу ІV постанови правління ПФУ “Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 від 25.11.2005 року № 22-1”, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
При прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Згідно пункту 4.10 постанови правління ПФУ № 22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Зважаючи, що заяву про призначення пенсії розглядало Головне управління ПФУ у Львівській області, пенсію позивачу не призначено, відповідно, не передано електронну пенсійну справу до ПФУ за місцем фактичного проживання позивача, тобто, до Головного управління ПФУ в Харківській області, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії та зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи та призначити пенсію, прийнявши рішення з урахуванням висновків суду.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині, пред`явлені ГУ ПФУ в Харківській області, не підлягають задоволенню.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України у розмірі 1331,20 грн. за вимогу немайнового характеру.
При цьому, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2663,00 грн.
Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10,м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №2204650025376 від 19.12.2025 року "Про відмову у призначенні пенсії за віком".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.12.2025 року про призначення пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.07.1997 року по 30.12.1998 року на посаді інженера в ТОВ «Агенство СТМ, ЛТД», з 02.02.2003 року пo 03.03.2003 року на посаді експедитора в ТОВ «Яна», з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року на посаді налагоджувальника автоматичної лінії в ТОВ «Техноком», з 01.05.2022 року по 31.07.2023 року в ПрАТ «Харківський тракторний завод», та за результатами розгляду заяви прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду в даній справі.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 1331 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.