Справа №750/13662/25
Провадження №1-кп/750/162/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 (дистанційно),
захисників обвинувачених  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених  ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62023100140000106 від 07.03.2023 щодо:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Конотоп, Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із професійно-технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України, 
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чернігова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні дитину – дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаючого за адресою:  АДРЕСА_4 , 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12  вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 01.09.2022 солдата ОСОБА_12 , солдата резерву запасного взводу 47 запасної батареї, призначеного наказом командира 47 артилерійської бригади (по особовому складу) від 19 серпня 2022 року №4-РС на посаду номера обслуги 6 розрахунку 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону, вважати таким, що з 01 вересня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.
Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_12 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
В свою чергу, солдат ОСОБА_12 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 15.12.2022 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив місце несення служби, район зосередження підрозділу поблизу АДРЕСА_5 .
Таким чином, військовослужбовець військової частини  НОМЕР_1  ОСОБА_12 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено поблизу АДРЕСА_5 , обов`язки військової служби з 15.12.2022 по 19.08.2025 включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
Також, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили наступні дії. 
Відповідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.
Так, 19.08.2025 близько «17» год. «30» хв., ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , усвідомлюючи про введення воєнного стану на всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжено та діє до теперішнього часу, знаходячись за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 207, біля кафе «Унісон», діючи умисно, реалізуючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, підійшли до раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , де ОСОБА_11 наніс не менше двох ударів кулаком правої руки та ногою, в область обличчя останнього, внаслідок чого відповідно до висновку експерта №607 від 04.09.2025 у ОСОБА_8 утворились тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому кісток носа без зміщення відламків, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_8 впав на землю, а в цей час, ОСОБА_12 вихватив з рук ОСОБА_8 його сумку, з якої дістав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A15», модель – SM-A155F/DSN, в корпусі темно-синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 7234,44 гривень, та після чого кинув порожню сумку в обличчя ОСОБА_8 . В подальшому, діючи узгоджено, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_12 , відкрито стягнув з руки ОСОБА_8 годинник з маркуванням «Skmei 1816 SIBK Silver», вартість якого згідно висновку експерта становить 810,68 грн., та шляхом ривку з шиї зірвав ланцюжок зі срібла з хрестиком, вагою 10 грамів, з руки зірвав браслет зі срібла, вагою 23 грами 925 проби, вартість якого згідно висновку експерта становить 3260,08 грн., що належать ОСОБА_8 , а всього заволоділи майном на загальну суму 11305,2 гривень.
Після цього, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 щодо пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст. 407 КК України показав, що визнає свою вину в тому, що не повернувся у військову частину, оскільки хотів перевестись у іншу, він і на даний час має бажання проходити військову службу. 08.12.2022 він написав рапорт про надання йому відпустки на три дні за сімейними обставинами і комбат підписав. У нього виникло непорозуміння, конфлікт, тому хотів до іншої в/ч, але комбат не погодив, відмовив. Він пішов у відпустку, телефонував і просив перевести до іншої в/ч, але його не переводили, тому він і не повернувся на службу. Рапорт щодо переведення, як це передбачено, не подавав, спілкувався тільки з дому по телефону, керівництво зазначало, що потрібно повернутись на службу, але він не повернувся. Свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України не визнав та суду показав, що 19.08.2025 близько 18.10-18.15 год. прийшов до кафе «Унісон», де зустрів знайомих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Подалі біля паркану лежав безхатько. Потім до гаражів підійшов ОСОБА_17 і він йому сказав, що хоче свій браслет закласти у ломбард, а завтра викупити, бо у нього день народження. ОСОБА_18 сиділа біля потерпілого, потім сказала, що той хоче закласти свій телефон. Телефон вже був у неї, код вона знала. Сказала, що чоловік дав телефон закласти. Вони пішли до ломбарду, де ОСОБА_18 здавала телефон, а він браслет. Телефон був розряджений, тому зарядила його дома у ОСОБА_19 , а зранку пішли знову у ломбард, де вона здала телефон, дала йому гроші в борг і він викупив свій браслет. У нього були документи і він не просив ОСОБА_20 здати речі в ломбард. Потерпілому він тілесних ушкоджень не спричиняв, навіть до нього не підходив. Хто наносив ушкодження і забирав речі він не знає. Він потерпілого не бачив взагалі і з ним спиртне не вживав. Хтось спав біля паркану, але він не підходив. Він вживав спиртне за гаражами лише після ломбарду. Не бачив як ОСОБА_21 бив потерпілого, не бачив, щоб хтось його бив. Щодо бійки йому нічого невідомо. Знайомі казали, що хтось їх пригощав в той вечір, до його приходу. Докази його вини відсутні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України не визнав та показав, що 19.08.2025 близько 15.30 год. прийшов в район Ремзаводу, там були безхатько та потерпілий. Потерпілий пригостив їх напоєм «Рево», вони розпили і він пішов до кафе. Потім підійшов до потерпілого і попросив пригостити цигаркою, але той почав його ображати, він зробив зауваження, а той хотів його вдарити. У нього на це виникла реакція і він вдарив потерпілого кулаком у перенісся та по обличчю ногою, коли той падав. Потерпілому давав воду умитися ОСОБА_22 . Він пішов з місця, коли дізнався, що з потерпілим все добре. Він підійшов до своїх знайомих, ОСОБА_23 запропонував здати свій браслет і вони з ОСОБА_20 пішли у ломбард, оскільки вона хотіла здати телефон, вводила пін-код та допомагала ОСОБА_23 зняти браслет. На отримані кошти за браслет купили спиртне та пішли додому. Зранку від працівників поліції дізнався, що у потерпілого зник телефон. Його затримали на наступний день, але речі потерпілого у нього не вилучали, їх не було. Хто забрав у потерпілого речі йому невідомо. Потерпілого він вдарив через непорозуміння, з метою захисту, а не з метою пограбування. Докази його винуватості відсутні. Згоден понести покарання за ст. 125 КК України, жалкує, що вдарив потерпілого, але той принизив його честь та гідність, тому він захищався. Потерпілого він не грабував.
Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , їх вина у вчиненні інкримінованих їм діянь повністю підтверджується, а їх доводи спростовуються наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 19.08.2025 у вечірній час він прийшов у магазин, випив, йшов до зупинки «Ремзавод» і зустрів безхатька, пригостив його, нагодував, ще разом випили в кафе. Вийшли з кафе, побачили компанію 5-6 чоловік, які також розпивали спиртне, підійшли до них, поспілкувались, трохи випили разом, і він познайомився з ОСОБА_24 ( ОСОБА_21 ). Оскільки він перебрав алкоголю, то ліг відпочити біля гаража, заснув. До нього підійшов ОСОБА_25 ( ОСОБА_23 ), тягнув за руку, щоб йшов до кафе. Вони пішли в сторону кафе, підійшов ОСОБА_24 і наніс йому удар рукою в обличчя, він впав, кров з носа пішла, барсетка впала. ОСОБА_26 взяв барсетку, відкрив і забрав телефон. Браслет з руки, ланцюжок з шиї також забрали і пішли. Це бачила дівчина на ім`я ОСОБА_27 з їхньої компанії і просила цього не робити. Коли обвинувачені пішли, вона дала йому води, щоб зупинив кровотечу, і він пішов до заправки, щоб викликати поліцію. Поліція шукала обвинувачених, але не знайшли. Телефон з барсетки забрали після удару, все швидко відбулось, він бачив, як забирають телефон. Хто зривав ланцюжок не може сказати, був ривок, після якого виявив, що його нема. Обвинувачених впізнав по фото, на той час краще пам`ятав обставини. Інших людей, крім обвинувачених, поряд не було, тільки ОСОБА_27 , яка після того, як все сталося, дала воду, більше нікого не бачив. ОСОБА_24 наніс удар в обличчя, приблизно два рази, кулаком та ногою бив в район ребер, коли впав, вдарив ногою. ОСОБА_25 ударів не наносив. Тілесні ушкодження він отримав від ударів ОСОБА_24 . ОСОБА_25 при цьому був поряд. Коли прокинувся речі були. Вказані речі – телефон, годинник, ланцюжок з хрестиком, браслет зникли після побиття. Хто зривав не може сказати, не зрозумів, що трапилось, все швидко відбулось. На той момент не відчував як знімали годинник, браслет, ланцюжок, швидко все. Після бійки речі пропали.
Свідок ОСОБА_28 суду показав, що 19.08.2025 відпочивав в кафе «Унісон» в районі Ремзаводу, побачив чоловіка навпроти кафе з побитим обличчям, який сказав, що його побили, щось забрали, хто це зробив не знає. Поряд вже нікого не було. Чоловік був в стані сп`яніння, не міг пояснити нічого. Була кров на обличчі, з носа йшла, він дав йому води і приїхала поліція. Поряд з ним речей не бачив. Чоловік не пояснював, що саме забрали з речей, а він не питав, сказав: «Забрали». 
Свідок ОСОБА_29 суду показав, що він є заступником командира з морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 , знайомий з обвинуваченим ОСОБА_30 , який проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . 15.12.2022 під час шикування особового складу виявили відсутність ОСОБА_23 . Він і комбат виявили. Він особисто телефонував ОСОБА_23 , щоб з`ясувати причину відсутності, але той не відповідав. Також опитували інших військовослужбовців з приводу його відсутності, але їм також не було відомо, де він. До цього розмов не було, що планує залишити військову частину. Обвинуваченого може охарактеризувати задовільно. Невідомо, де він перебував після самовільного залишення військової частини. Обвинувачений йому рапорт не подавав і такої інформації у нього не було. Обвинувачений на військову службу до в/ч не повернувся. 
Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень також підтверджується сукупністю досліджених у порядку, встановленому ст. 358 КПК України, та перевірених в судовому засіданні доказами:
-службовою запискою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві №187/05 ви від 06.03.23, згідно якої останній повідомляє керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про надходження на виконання матеріалів (вх. №1037зкп/к від 17.02.2023) за повідомленням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за мобілізацією номера обслуги 6 розрахунку 2 взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону солдатом ОСОБА_12 ; під час розгляду вказаних матеріалів встановлено, що вищевказаний військовослужбовець самовільно залишив розташування військової частини 15.12.2022 та станом на 15.01.2023 місце його перебування не відоме; у діях солдата ОСОБА_12 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;
-копією супровідного листа №846 вих – 23 від 16.02.2023, відповідно до якого Київською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в порядку ст. 214 КПК України, п. 3.5 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, матеріали службових розслідувань військової частини НОМЕР_1 про факти самовільного залишення місця несення служби військовослужбовцями зазначеної військової частини ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , що мали місце в зоні діяльності Територіального управління, для прийняття правового рішення;
-копією супровідного листа №1566 від 26.12.2022, відповідно до якого т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 направлено Керівнику Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері матеріали службового розслідування на 23 арк. стосовно самовільного залишення військовослужбовцем військової служби за мобілізацією номера обслуги 6 розрахунку 2 взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону солдатом ОСОБА_12 ;
-копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №825 від 15.12.2022 «Про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_12 »;
-копією рапорту командира 3 абатр 1 адн лейтенанта ОСОБА_33 від 15.12.2022, згідно якого останнім 15.12.2022 о 06:30 год. під час ранкового шикування особового складу 3 абатр 1 адн, на території тимчасового місця розташування в/ч НОМЕР_1 , визначеного для виконання бойового завдання поблизу сел. Димер Вишгородського р-ну Київської області, ним був встановлений факт відсутності номера обслуги 6 розрахунку 2 взводу 2 абатр солдата ОСОБА_34 ; пошуки солдата ОСОБА_35 та на території тимчасового місця розташування в/ч НОМЕР_1 результатів не дали, на телефонні дзвінки не відповідає, телефонний номер матері в особовій справі не відповідає дійсності;
-копією акту службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_12 місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, затвердженого т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 25.12.2022 року;
-копією письмових пояснень старшого радіотелефоніста старшого солдата ОСОБА_36 від 15.12.2022, відповідно до яких, останній був присутній під час ранкового шикування особового складу 3 абатр 1 адн о 06:30 год. 15.12.2022 р., під час якого командиром 3 абатр ОСОБА_37 був встановлений факт відсутності номера обслуги 6 розрахунку 2 взводу 3 абатр 1 адн ОСОБА_12 ; пошуки ОСОБА_12 на території розташування результатів не дали;
-копією письмових пояснень командира гармати старшого сержанта ОСОБА_38 від 15.12.2022, відповідно до яких, останній був присутній під час ранкового шикування особового складу 3 абатр 1 адн о 06:30 год. 15.12.2022 р., під час якого командиром 3 абатр ОСОБА_37 був встановлений факт відсутності номера обслуги 6 розрахунку 2 взводу 3 абатр 1 адн ОСОБА_12 ; пошуки ОСОБА_12 на території розташування результатів не дали;
-копією рапорту командира 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону лейтенанта ОСОБА_33 від 25.12.2022, відповідно до якого останній доповідає командиру 1 артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , що станом на 09:00 25.12.2022 номер обслуги 6 розрахунку 2 взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_12 в район зосередження 3 артилерійської батареї не повернувся, на зв`язок не виходить; просить зняти ОСОБА_12 з усіх видів забезпечення; так як солдат ОСОБА_12 на службу не з`явився, тобто впродовж більше 10 (десяти) днів відсутні за місцем служби, вказані неправомірні дії вчинені в умовах воєнного стану підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, просить скерувати матеріали службового розслідування до відповідних правоохоронних органів;
-копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №882 від 25.12.2022 «Про результати проведення службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_12 », за результатами якого солдата ОСОБА_12 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА», позбавлено премії за грудень 2022 року в повному обсязі, не включено до проекту наказу пор виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за грудень 2022 року, не нараховується грошове забезпечення з дня самовільного залишення військової частини, а саме з 15.12.2022 до моменту його повернення у розташування військової частини НОМЕР_1 ;
-копією службової характеристики на солдата ОСОБА_12 , згідно якої останній займаній посаді відповідає, але потребує постійного контролю зі сторони командирів;
-копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №70 від 01.09.2022, згідно якого солдата ОСОБА_12 , солдата резерву запасного взводу 74 запасної батареї, призначеного наказом командира НОМЕР_2 окремої артилерійської бригади (по особовому складу) від 19 серпня 2022 року №4-РС на посаду номера обслуги розрахунку артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону, вважати таким, що з 01 вересня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою;
-копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №27 від 20.07.2022, відповідно до якого солдата ОСОБА_12 , діловода групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці штабу, призначеного наказом командира НОМЕР_2 окремої артилерійської бригади (по особовому складу) від 19 липня 2022 №1-РС на посаду солдата резерву запасного взводу 47 запасної батареї, вважати таким, що з 20 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою;
-копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №4 від 26.06.2022, згідно до якого солдата ОСОБА_12 , вважати таким, що з 26 червня 2022 року справи та посаду – діловод групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці штабу прийняв та приступив до виконання службових обов`язків; 
-копією реєстраційного номеру облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_12 , копією військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 т копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-дорученням старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст. 40 КПК України), яким останній просить доручити оперативним співробітникам Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві провести: допит як свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з приводу обставин вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення; витребовування з військової частини НОМЕР_4 належним чином виготовлених копій документів відносно ОСОБА_12 ; витребовування в ТЦК та СП, яким було здійснено призов за мобілізацією ОСОБА_12 ; витребовування за місцем проживання/реєстрації ОСОБА_12 відомостей про склад сім`ї, утриманців, щодо перебування того на обліках у лікарів нарколога та психіатра, лікування останнього за час відсутності на службі та стану здоров`я; допиту членів сім`ї ОСОБА_12 та сусідів за місцем проживання/реєстрації з приводу обставин вчинення ним кримінального правопорушення, його відношення до військової служби та місця його перебування; витребовування в органах Національної поліції України інформації щодо наявності чи відсутності судимостей у ОСОБА_12 ;
-супровідним листом щодо направлення матеріалів виконаного доручення по кримінальному провадженню №62023100140000106 від 07.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;
-рапортом старшого оперуповноваженого Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, згідно до якого в ході виконання доручення допитати військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не представилось можливим, так як військова частина НОМЕР_1 станом на 08.08.2023 перебуває за межами Черкаської області; першочергові заходи по встановленню місця знаходження ОСОБА_12 , позитивного результату не дали; засоби зв`язку якими користується ОСОБА_12 встановлені не були;
-супровідним листом щодо направлення матеріалів виконаного доручення по кримінальному провадженню №62023100140000106 від 07.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;
-рапортом старшого оперуповноваженого Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, згідно до якого в ході виконання доручення вжитими оперативно-розшуковими заходами встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_12 , ухиляється від проходження військової служби та перебуває за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , а також вживає заходів до переховування за іншими адресами в межах Чернігівської області;
-постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю від 19.02.2025, відповідно до якої визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №62023100140000106 від 07.03.2023 за слідчими слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;
-рапортом слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 22.07.2025, згідно до якого з Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, надійшли матеріали кримінального провадження за №62023100140000106 від 07.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за факом самовільного залишення 15.12.2022 військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією номера обслуги 6 розрахунку 2 взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону солдатом ОСОБА_12 , 15.12.2022, вчиненому в умовах воєнного стану;
-запитом слідчого до медичних установ міста Чернігова щодо звернення ОСОБА_12 з 01.01.2022 по даний час до медичного закладу та з якого по який час і з якого приводу;
-копією відповіді КНП «Чернігівська міська лікарня №4» ЧМР від 22.09.2025 №01-07/1086-04, згідно до якої ОСОБА_12 , відповідно даних медичної інформаційної системи, що запроваджена у лікарні, з 01.01.2022 року по теперішній час за медичною допомого не звертався, декларації з сімейним лікарем даної лікарні немає;
-копією відповіді КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області від 29.09.2025 №1541, згідно до якої ОСОБА_12 , у період часу з 01.01.2022 по час надання інформації на лікуванні не перебував та за медичною допомого не звертався;
- постановою прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури від 21.08.2025 про визначення органу прокуратури для здійснення нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва, згідно якої визначено подальше здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12025270340002419 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за Чернігівською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони;
-рапортом інспектора-чергового Чернігівського РУП ГУНА в Чернігівській області ОСОБА_39 від 20.08.2025, відповідно до якого 19.08.2025 о 20:23 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.08.2025 о 21:21 за адресою: м. Чернігів. пр. Миру, буд. 194, АЗС ОККО звернувся чоловік, який повідомив, що він військовий, сьогодні біля двох годин тому на ремзаводі у дворі невідомі біля 6-7 чоловік побили його і забрали телефон марки Самсунг А15 синього кольору № не пам`ятає і військовий квиток. ЕМД не потрібна, просить направити поліцію, заявник ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; прибувши за вказаною адресою поліцію зустрів заявник, який повідомив, що близько години тому стався конфлікт, після чого він втратив свої речі, а саме: телефон Самсунг А15, військовий квиток, годинник та золотий ланцюг з шиї, прибувши до кафе Унісон біля якого це сталося зі слів заявника, було обстежено прилеглу територію, осіб схожих за описом не було, було виявлено гр. ОСОБА_28 , який міг бути свідком даної події, в подальшому на місце події прибув СОГ-3; результат відпрацювання – за рапортом слідчого виїздом СОГ3 за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 207 біля кафе Унісон встановлено, що заявник ОСОБА_8 перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, під час спілкування з останнім встановлено, що дійсно був конфлікт з особами під час якого відбулась бійка, та коли заявник прокинувся на матраці біля гаражу навпроти кафе Унісон, то виявив, що в нього пропав мобільний телефон Самсунг А15, цепочка срібна, цепочка з медичного срібла, та годинник Скмей, після чого він пішов на АЗС по допомогу у виклику поліції. При спілкуванні з свідками події останні повідомили, що бачили бійку і конфлікт, але не бачили, щоб у ОСОБА_8 хтось забирав речі;
-рапортом інспектора-чергового Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_40 від 20.08.2025, згідно до якого 20.08.2025 о 17:43 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 20.08.2025 о 17:42 год. за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, буд. 207-А, старший лейтенант поліції просить зреагувати, затримано двох осіб за підозрою у вчиненні грабежу (вчора вночі в районі Ремзаводу) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
-рапортом інспектора-чергового Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_40 від 20.08.2025, відповідно до якого 20.08.2025 о 19:53 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.08.2025 о 19:53 за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, буд. 207, ЧМЛ №2 травмпункт повідомила, самозвернення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_6 , м.т. відсутній; діагноз: забій носу, садна обличчя, параорбітальної гематоми зліва, побили вчора наглядно відомі по пр. Миру, 207, відпущений;
-рапортом начальника сектору відділення поліції №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_41 від 21.08.2025, відповідно до якого 21.08.2025 о 01:35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.08.2025 о 01:35 за адресою: АДРЕСА_7 , для реєстрації до ІТТ №2 смт Козелець доставили затриманого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , у якого виявлені тілесні ушкодження садна в ділянці підборіддя праворуч, на чолі ліворуч, синець під лівим оком; впав чотири дні тому у своєму під`їзді з власної необережності; скарг та претензій до працівників поліції не має;
- протоколом огляду місця події від 19.08.2025 з фототаблицею до нього, згідно якого слідчим, в присутності понятих, було проведено огляд ґрунтової ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_8 , в ході якого було встановлено, що ділянка місцевості розташована на відстані 3 м від бордюру та близько 25 м до стіни будинку АДРЕСА_8 та близько 50 метрів до кута гаража за адресою: пр. Миру, 207. На ділянці місцевості виявлено два сміттєвих відра та розкидані банки від алкогольних напої, 3 жестяні банки з написом «Revo», пакет, в якому розміщена біблія; поміж трьох дерев на відстані один від одного близько по 2 м зам`ята трава;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , просить прийняти міри до невідомої особи, яка відкрито заволоділа його речами: моб. телефоном марки «Samsung A15», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , годинником марки «Скмей», срібним ланцюжком «наручний», ланцюжком з мед.срібла, всього на суму 11500 грн., що мало місце близько 23 год. 19.08.2025 біля кафе «Унісон» по пр. Миру, 203 А м. Чернігів, особу, яка вчинила бачив – чоловік на ім`я ОСОБА_25 , на вигляд 30-35 років, зламаний ніс;
-копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копією обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_8 ;
-копією чеку на придбання в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » 22.12.2024: захисного скла MAKE Samsung A15 FC FG чорне, чохла ColorWay Samsung Galaxy A15 Simple Book чорного, терміналу Samsung Galaxy A15 8/265 Blue-Black (SM-A155FZKIEUC) (S/N) ІМЕІ НОМЕР_5 та фотокопією коробки з-під телефону; 
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 , у присутності понятих, на фотознімку №3 впізнав, за рисами обличчя (форма очей, брів, носу), вік 40-45 років, середньої тілобудови) чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , який 19.08.2025 близько 23 год., перебуваючи неподалік кафе «Унісон» по пр. Миру, 203А, вдарив в обличчя, після чого інший чоловік на ім`я ОСОБА_25 заволодів його речами: мобільним телефоном, годинником, ланцюжком з хрестиком, браслетом зі срібла. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2025 на фотознімку №3 зображений ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а на інших фотознімках 1,2,4 зображені сторонні особи;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 , у присутності понятих, на фотознімку №3 впізнав, за рисами обличчя (форма очей, брів, ніс зламаний трохи вбік), статура худорлява, вік 35-40 років) чоловіка на ім`я ОСОБА_25 , який близько 23 год., відкрито заволодів його речами: мобільним телефоном марки «Samsung», годинником, браслетом та ланцюжком з хрестиком, що мало місце біля кафе «Унісон» по пр. Миру в м. Чернігові. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2025 на фотознімку №3 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на інших фотознімках 1, 2, 4 зображені сторонні особи; 
- протоколом слідчого експерименту від 20.08.2025, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , із застосуванням відеозйомки від 20.08.2025, результати якого були відтворені в судовому засіданні, згідно якого потерпілий в присутності понятих, на місці докладно розповів про події, що мали місце 19.08.2025. Так, вранці 19.08.2025 він поїхав до в/ч, потім у магазині придбав дві маленькі пляшки коньяку, випив. Йшов біля гаражів і побачив безхатька, поспілкувався з ним, стало жалко і вирішив його пригостити обідом в кафе «Унісон». Він замовив борщ і по 200 гр горілки, вони пообідали, пішли до гаражів. На тому місці сиділа компанія 5-6 чоловік, поспілкувались з ними, розпили горілку. Він невпевнено себе почував, ліг на матрац і заснув, скільки відпочивав не пам`ятає. Прокинувся, бо ОСОБА_25 почав смикати за руку, щоб він їх пригостив у кафе. Він погано себе почував. Вони пішли в бік кафе, ззаду підійшов ОСОБА_24 і наніс пару ударів в обличчя рукою. Він впав, потім сів біля гаражів. Коли падав з плеча злетіла барсетка, в якій був телефон. Коли присів ОСОБА_24 ще наніс пару ударів в обличчя і груди, з носа пішла кров. Він закрив обличчя, намагався зупинити кров. Потім ОСОБА_25 дістав телефон з барсетки. Він просив не робити цього, але той телефон забрав, а барсетку кинув. Він намагався зупинити кровотечу. Потім ОСОБА_25 зірвав ланцюжок з шиї, з руки браслет і годинник, і вони швидко пішли. Крім них нікого більше не бачив, не було нікого. Його побачила ОСОБА_27 та запропонувала допомогу, дала води умитись і пішла, а він пішов до заправки, щоб викликати поліцію. Свідомість не втрачав. Також на місці події показав, як все відбувалось;
-дорученням слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області для проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, відповідно до якого останній просить доручити працівникам ВКП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області провести у справі наступні заходи: вжити заходів щодо встановлення свідків даної події – осіб з числа мешканців сусідніх будинків, працівників та адміністрацій розташованих поруч, закладів торгівлі, та проведення допиту останніх у статусі свідків відносно відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення; оперативним шляхом встановити можливих суб`єктів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та долучити їх фотознімки; на предмет причетності до вчинення даного кримінального правопорушення перевіряти осіб, котрі зловживають алкогольними напоями та наркотичними речовинами, не мають постійного джерела доходу, раніше судимих та таких, стосовно яких триває досудове розслідування за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень; відпрацювати можливі шляхи підходу (відходу) до місця події, на предмет наявності об`єктів (будинків, автомобілів, стовпів, парканів) обладнаних камерами відеофіксації, в разі наявності таких перевіряти їх на предмет наявності відеозапису за час імовірного вчинення кримінального правопорушення; вживати інших оперативно-розшукових заходів спрямованих на встановлення осіб, які причетні до організації та вчинення даного злочину;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2025, проведеного за участі свідка ОСОБА_42 , із застосуванням відеозйомки від 20.08.2025, результати якого були відтворені в судовому засіданні, згідно якого свідок ОСОБА_42 в присутності понятих, на місці докладно розповіла про події, що мали місце 19.08.2025. Так, того дня 19.08.2025 вони підійшли до гаражів. Були вона, ОСОБА_43 ), ОСОБА_44 ), ОСОБА_45 ). Потерпілий біля гаражів лежав на матраці. ОСОБА_25 сказав: «Треба забрати телефон у ОСОБА_46 і здати у ломбард». ОСОБА_47 взяв потерпілого за «шкірки» і повів. ОСОБА_48 бив ОСОБА_46 , хотів телефон забрати. Бив руками, ніс був розбитий. Забрали із сумки телефон, а сумку кинули назад. Сумку із нього зняли після того як вдарили. Бив з кулака. ОСОБА_24 2-3 рази вдарив в обличчя, в ніс, кров пішла. Коли ОСОБА_25 і ОСОБА_24 пішли, вона підійшла, дала ОСОБА_49 води, хотіла швидку викликати, але він відмовився. Вона пішла далі, там сиділи ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , сказали: « ОСОБА_50 , треба телефон здати в ломбард». І вони пішли в ломбард, але на телефоні було 6% заряду, а потрібно 30%, тому телефон не прийняли. Тоді ОСОБА_25 сказав, що у нього є браслет і здав. Зранку знову пішли у ломбард і вона здала телефон на свій паспорт, а браслет викупили. Після цього пішли в АТБ, скупились. Вона питала: «Навіщо чіпаєте хлопця?», а ті відповіли: «Не лізь, бо і ти получиш». Потерпілого бив тільки ОСОБА_24 . Потерпілий не кричав, боявся. Бив ОСОБА_24 , а телефон забрав ОСОБА_25 . В ломбард заходили вона, ОСОБА_25 , ОСОБА_24 . У них документів не було, тому вона здала, а гроші забрав ОСОБА_25 . Зранку здали телефон, викупили браслет, ОСОБА_25 сказав: «Мій браслет, треба викупити». ОСОБА_51 бачила, як ОСОБА_25 телефон забрав. Також на місці показала, як все відбувалось;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2025, проведеного за участі свідка ОСОБА_52 , із застосуванням відеозйомки від 21.08.2025, результати якого були відтворені в судовому засіданні, згідно якого свідок ОСОБА_53 в присутності понятих, на місці докладно розповіла про події, що мали місце 19.08.2025. Так, в той день вони перебували біля гаражів разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , розпивали спиртне. Біля гаражів на матраці лежав потерпілий – ОСОБА_56 , якого раніше не знали, він спав. Потім ОСОБА_25 сказав ОСОБА_24 : « ОСОБА_57 заберем у нього телефон». Вони підняли потерпілого і повели за гаражі. Потім вона побачила кров у потерпілого. До цього вона не дивилась, що відбувалось. ОСОБА_27 пішла до потерпілого вмивати того. Вона бачила як ОСОБА_25 заліз до кишені потерпілого. Потім ОСОБА_25 підійшов до них і сказав: «Ходімте», але ОСОБА_27 залишилась, бачила, як вона вмивала ОСОБА_46 , потім підійшла до них. ОСОБА_25 та ОСОБА_24 пішли, а вона за ними. ОСОБА_25 запропонував здати в ломбард телефон, який забрали у ОСОБА_46 . Вони всі пішли до ломбарду. В ломбард заходили ОСОБА_25 та ОСОБА_50 , потім ОСОБА_25 сказав, що не здали, бо телефон не заряджений. Також сказав, що заклав свій браслет, но вона ніколи у нього браслета раніше не бачила. Після цього вони пішли у магазин, а потім випивали разом та ночували. Зранку ОСОБА_25 та ОСОБА_50 пішли в ломбард, бо телефон вже зарядився. ОСОБА_24 з ними вже не було. Після чого знову скупились в магазині та вживали алкоголь далі. Розмов про телефон більше не було, вона не питала, оскільки до цього сказали, щоб мовчала. Також на місці показала як все відбувалось. Вказала, що вона відвернулась, коли потерпілого повели, а коли повернулась, то у того вже текла кров. Бачила як ОСОБА_25 руку засунув в кишеню ОСОБА_46 , що дістав не бачила. Обвинувачені пішли і вона за ними, потім ОСОБА_50 підійшла. Пішли в ломбард, ОСОБА_25 здав браслет, а зранку здали телефон;
-постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 20.08.2025 року, згідно якої зобов`язано уповноважених осіб ПТ «Заставне товариство Скарбниця», розташованого за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 194, здійснити зняття показань камер відеоспостереження у період часу з 17:30 год. 19.08.2025 по 19:30 год. 19.06.2025; з 09.00 20.08.2025 по 10:00 20.08.2025;
-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 20.08.2025, відповідно до якого було знято відеозаписи з камери відеоспостереження, а саме за період час з 17:30 год. 19.08.2025 по 19:30 год. 19.06.2025; з 09.00 20.08.2025 по 10:00 20.08.2025, які були записані на оптичний носій – диск DVD;
-протоколом перегляду відеозапису від 20.08.2025, з додатком до нього - диск DVD, згідно якого було оглянуто наявні на диску 22 файли. При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера5_20250819185420_20250819185527_661301» було встановлено, шо він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-19-2025 Вт 18:54:20, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С05, час початку відеозапису 18:54:20. Дане відео починається з того, що зображено приміщення ломбарду, о 18:54:43 на відеозапису з`являється чоловік, одягнутий у кросівки чорного кольору, джинси сірого кольору, футболку синього кольору з принтом на грудній клітині та на рукаві зліва, через плече висить сумка чорного кольору, на лівій руці знаходиться браслет сріблястого кольору (далі особа – 1), який зупиняється біля віконця та намагається зняти браслет сріблястого кольору зі своєї руки. О 18:54:53 біля особи – 1 з`являється чоловік, одягнутий в босоніжки чорного кольору, довгі шорти темно-синього кольору, кофта червоного кольору, з-під якої видніється футболка чорного кольору, на лівій руці наявний браслет чорного кольору (в подальшому особа-2). Також біля особи-1 та особи-2 з`являється жінка, одягнута в босоніжки чорного кольору, довгі шорти темного кольору, подовжена футболка сіро-білого кольору, кепку сірого кольору з надписом білого кольору та має при собі через плече сумку чорного кольору (в подальшому особа-3). О 18:55:05 особа-1 передає особі-3 зарядний пристрій білого кольору, остання кладе до себе в сумку. О 18:55:10 особа-1 протягує руку до особа-3, щоб остання допомогла зняти з його руки браслет сріблястого кольору; При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера5_20250819185538_20250819190126_667404» було встановлено, що він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-19-2025 Вт 18:55:39, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С05, час початку відеозапису 18:55:39. Дане відео починається з того, що зображено приміщення ломбарду, о 18:55:48 на відеозапису особа-3 тримає в руках браслет сріблястого кольору та підносить до віконечка каси ломбарду, особа-1 та особа-2 знаходяться біля жінки. О 18:56:07 особа-3 дістає паспорт з сумки та кладе у віконечко каси. О 18:56:41 особа-3 забирає паспорт та кладе до своєї сумки. О 19:00:51 особа-3 з віконечка каси забирає грошові кошти та чек за браслет сріблястого кольору та одразу грошові кошти в розмірі 600 гривень забирає особа-1, 50 гривень особа-1 передає особі-3; При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера6_20250820091920_20250820091958_1629078» було встановлено, що він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-20-2025 Вт 09:19:20, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С06, час початку відеозапису 09:19:20. Дане відео починається з того, що зображено вхід до приміщення магазину відділення ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, о 09:19:27 на відеозапису з`являється особа-1 та особа-3, далі особа-1 передає мобільний телефон особі-3. В подальшому особа-3 о 09:19:40 підходить до віконця каси та кладе даний мобільний телефон. О 9:19:59 відеозапис завершується; При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера6_20250820092013_20250820092048_1632126» було встановлено, що він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-20-2025 Вт 09:20:14, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С06, час початку відеозапису 09:20:14. Дане відео починається з того, що зображено вхід до приміщення магазину відділення ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру. Буд. 194, о 09:20:24 особа-3 надає касиру свій паспорт. О 09:20:49 відеозапис завершується; При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера6_20250820092638_20250820092704_1660885» було встановлено, що він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-20-2025 Вт 09:26:38, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С06, час початку відеозапису 09:26:38. Дане відео починається з того, що зображено вхід до приміщення магазину ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, біля каси стоїть особа-3, біля якої знаходиться особа-1, та о 09:26:39 останній забирає гроші з каси за мобільний телефон. О 09:37:00 дані особи приходять до іншої каси в цьому ж приміщенні. О 09:27:05 відеозапис завершується; При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера6_20250820093114_20250820093212_1667877» було встановлено, що він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-20-2025 Вт 09:31:14, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С06, час початку відеозапису 09:31:14. Дане відео починається з того, що зображено вхід до приміщення магазину відділення ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, біля каси стоїть особа-3, біля якої знаходиться особа-1, та о 09:31:42 особа-3 надає грошові кошти та документи до віконечка каси. О 09:32:03 відеозапис завершується; При перегляді файлу «Регионы 2_381 Чернигов_Камера6_20250820093519_20250820093543_1679135» було встановлено, що він містить запис з камер зовнішнього спостереження, які встановлені у відділенні ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, у верхньому лівому куті зазначений надпис 08-20-2025 Вт 09:35:20, у нижньому правому куті зазначений надпис Е93 С06, час початку відеозапису 09:35:20. Дане відео починається з того, що зображено вхід до приміщення магазину відділення ПТ «Заставне Товариство Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, буд. 194, о 09:35:23 біля каси стоїть особа-1 та тримає в руках браслет сріблястого кольору, який особа-3 забрала з каси та передала йому. О 09:35:44 відеозапис завершується. На решті відеозаписів в процесі перегляду інформації, яка б становила інтерес для вказаного кримінального провадження, відсутня;
-висновком експерта №СЕ-19/125-25/11625-ТВ від 25.08.2025, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефона марки «Samsung» моделі Galaxy A15 (SM-A 155FZIEUC) з обсягами пам`яті 8/256GB, без комплектації передбаченою виробником та з урахуванням зносу, станом на 19.08.2025 – 7 234, 44 грн (сім тисяч двісті тридцять чотири гривні 44 копійки);
-висновком експерта №СЕ-19/125-25-11696-ТВ від 27.08.2025, відповідно до якого ринкова вартість наручного браслета типу плетіння «бісмарк» виготовленого із срібла 925-ї проби вагою 23 г, з урахуванням зносу, станом на 19.08.2025-3260,08 грн (три тисячі двісті шістдесят гривень 08 копійок); ринкова вартість наручного годинника марки «Skmei» моделі 1816 SIBK кольору Silver, з урахуванням зносу, станом на 19.08.2025-810,68 грн (вісімсот десять гривень 68 копійок);
-висновком експерта №607 від 04.09.2025, відповідно до якого згідно наданої на судово-медичну експертизу медичної документації, з врахуванням результатів додаткових рентгенологічних досліджень, у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому кісток носа без зміщення відламків, котре спричинено ударною дією тупого твердого предмету, по давності утворення може відповідати даті 19.08.2025 року (згідно консультативного висновку лікаря-рентгенолога КНП «Сімейна поліклініка» від 03.09.2025 року) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також у підекспертного виявлені параорбітальна гематома зліва та садна обличчя, котрі виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удару, тиснення та тертя і, як усі в сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Висловитись щодо конкретної дати утворення вище вказаних тілесних ушкоджень не надається можливим через відсутність об`єктивних судово-медичних даних, однак не виключено можливості їх утворення 19.08.2025 року, як на це вказано в описовій частині постанови; Виходячи з кількості ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_8 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вони могли утворитись не менш ніж від двох травмуючих дій. Висловитись більш конкретно щодо кількості травмуючих дій, яким міг піддаватись підекспертний, не надається можливим через відсутність в наданій на експертизу медичній документації описання лікарем чіткої локалізації тілесних ушкоджень; Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , виникли від дії тупих твердих предметів, в тому числі, не виключено, і внаслідок нанесення ударів руками, ногами; Вирішити питання даної постанови щодо можливості утворення наявних у підекспертного тілесних ушкоджень при падінні на площині з висоти власного зросту з подальшим ударом об площину, виступаючі предмети не надається можливим через відсутність в наданій на експертизу медичній документації описання лікарем чіткої локалізації тілесних ушкоджень та описання характеристик виступаючих предметів слідчим; Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , знаходяться в зоні досяжності для власної руки, однак конкретні умови заподіяння вище вказаних тілесних ушкоджень, в тому числі і заподіяння їх шляхом самоспричинення, встановлюється, виключно, слідчими діями.
Крім того, за клопотанням сторони захисту до матеріалів кримінального провадження долучено:
-адвокатський запит до ТОВ «Ломбард «Є гроші» щодо отримання ОСОБА_42 ломбардного кредиту та закладання майна – мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A15» модель SM-A155F/DSN;
-відповідь ТОВ «Ломбард «Є Гроші» №1221/11/25-П від 25.11.2025, з додатками до неї: копії договору №Е93-25007401 від 20.08.2025, фотозображення мобільного телефону, закладеного ОСОБА_58 , згідно якої ОСОБА_42 20.08.2025 дійсно зверталась за послугами до ломбардного відділення ТОВ «Ломбард «Є Гроші», розташованого за адресою: м. Чернігів, Миру пр-т, 194, з приводу укладання договорів про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду, де предметом закладу був мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A15 SM-F155F», який на момент укладання договорів з ОСОБА_42 перебував у повністю справному стані. Перед укладанням договору про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду проводиться перевірка предметів техніки відповідно до внутрішніх методик та правил, які діють в ТОВ «Ломбард «Є Гроші», несправні предмети техніки заборонено приймати в якості предметів закладу. Зазначений мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A15 SM-F155F» мав пароль доступу, який в обов`язковому порядку повідомляється заставодавцем перед укладанням договору. У разі відмови надати паролі доступу, договір не укладається. 
Допитавши обвинувачених, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 22, 23 КПК України щодо забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, перевіреними під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
Судом також були досліджені та перевірені в сукупності з іншими доказами твердження ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо непричетності їх до інкримінованого їм діяння – відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим суд приходить до такого висновку.
Перевірка обставин даного кримінального провадження, встановлених на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду, аналіз та зіставлення досліджених в судовому засіданні доказів, у тому числі показань потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_28 , даних протоколів слідчих експериментів, проведених за участі потерпілого ОСОБА_8 від 20.08.2025, свідка ОСОБА_42 від 20.08.2025 та свідка ОСОБА_52 від 21.08.2025, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколу про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото, - кінозйомки, відеозапису від 20.08.2025, протоколу перегляду відеозапису від 20.08.2025, свідчать про недостовірність тверджень обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо непричетності їх до вчинення вказаного злочину.
Стосовно посилань сторони захисту на ті підстави, що показання потерпілого, надані суду під час судового засідання, містять розбіжності з відомостями, повідомленими останнім під час слідчого експерименту, а сам слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_8 було проведено з порушеннями, а також покликання сторони захисту на те, що слідчі експерименти за участі свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_52 в дійсності є допитами, суд зазначає наступне.
Так, легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.
Метою слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Визначення тактики проведення слідчого експерименту належить до компетенції слідчого і саме до повноважень цієї службової особи відноситься визначення конкретної мети слідчого експерименту та шляхів її досягнення. Зі змісту протоколів проведених слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_52 вбачається, що слідчий ставив за мету уточнення та перевірку показань потерпілого та свідків щодо обставин вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_8 , що мало місце 19.08.2025. Окрім того, суд зазначає, що в силу індивідуальних особливостей запам`ятовування певних подій кожною особою, предметно - об`єктивної обстановки за якої відбувалося сприйняття певної події, фізичного стану особи, часу, що минув від самої події, кожна особа через певний проміжок часу не в силах стовідсотково відтворити подію, яка мала місце з нею. Це стосується і показань потерпілого ОСОБА_8 , на певні неточності в яких акцентує увагу сторона захисту. Як свідок ОСОБА_42 під час проведення слідчого експерименту за її участі вказувала на те, що потерпілому удари наносив ОСОБА_11 , так і в самому обвинувальному акті зазначено про нанесення ударів потерпілому саме ОСОБА_11 , що останній і не заперечує. Разом з тим, як потерпілий ОСОБА_8 , так і свідки ОСОБА_42 , ОСОБА_53 під час слідчого експерименту вказували, що саме ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 забрати у потерпілого телефон, після чого останні вчинили спільні дії для досягнення цієї мети, і ОСОБА_12 в подальшому запропонував такий здати до ломбарду. Також варто зауважити, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що на той час краще пам`ятав обставини.
Якщо відомості повідомлено підозрюваним, потерпілим, свідком під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.
Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 23,84, 95, 99, 103-105, 240 КПК України, суд зазначає, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий експеримент було проведено у присутності потерпілого, понятих, а також спеціаліста. При цьому зауважень або скарг від учасників слідчої дії не надходило.
Враховуючи вищевикладені обставини та дослідивши протокол слідчого експерименту, суд встановив, що зазначений процесуальний документ у повній мірі відповідає вимогам закону, слідчу дію проведено з дотриманням процедури, визначеної кримінальним процесуальним законодавством, та доходить висновку про наявність усіх підстав для взяття його до уваги.
Отже, суд враховує при ухваленні вироку пояснення потерпілого, надані ним під час проведення слідчого експерименту від 20.08.2025 та розцінює протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2025 року як самостійне процесуальне джерело доказів, яке відповідно до вимог ст. 94 КПК України є належним, допустимим й достовірним доказом, при цьому неточності у показах, наданих потерпілим суду, на які посилається сторона захисту, не є такими, що спрямовані на умисне спотворення картини події, за своїм змістом не впливають на загальне доказове значення.
Під час слідчого експерименту, оформленого відповідним протоколом від 20.08.2025, потерпілий ОСОБА_8 у присутності понятих не тільки розповів, а й детально відтворив обставини вчинення грабежу та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
Під час слідчого експерименту, оформленого протоколом від 20.08.2025, свідок ОСОБА_42 відтворила обставини вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 грабежу щодо потерпілого та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
Під час слідчого експерименту, оформленого протоколом від 21.08.2025, свідок ОСОБА_53 відтворила обставини вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 грабежу щодо потерпілого.
За таких обставин суд не знаходить підстав ставити під сумнів дані, зафіксовані зазначеними протоколами слідчих експериментів від 20.08.2025 та від 21.08.2026 за участі потерпілого ОСОБА_8 , та за участі свідків ОСОБА_42 і ОСОБА_59 . 
Суд вважає такі докази належними та допустимими, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Протоколи слідчих експериментів відповідно до п.3 ч.2 ст. 99 КПК України належать до документів. На думку суду, під час слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_52 слідчий, прокурор не допитував осіб, а лише перевіряв або уточнював певні відомості, які мають значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, а тому зафіксовані в документі (протоколах) результати слідчого експерименту не є тотожними, наданим слідчому/прокурору показанням. Відтак, стверджувати про те, що фактично було проведено допит свідків є безпідставним. На думку суду, слідчий експеримент зі свідками відповідає вимогам ст. 240 КПК України. Їм було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, статей 18, 20, 42 КПК України і з`ясовано чи зрозумілі їм права та обов`язки. Протокол за результатами проведення цієї слідчої дії свідки підписали без жодних зауважень, заяв та клопотання від них не надходило. Відповідна слідча дія була зафіксована на відео за допомогою відеокамери, а диск з відеозаписом долучено до протоколу даної слідчої дії. Під час вказаної слідчої дії свідки відтворили обставини події, які їм відомі, щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Таким чином, враховуючи процесуальне призначення і мету проведення слідчого експерименту, заперечення певних відомостей, які слідчий/прокурор перевіряв або уточнював за участю свідків під час такої слідчої дії, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу результатів слідчого експерименту. Відтак, у даному випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17).
На думку суду, захисниками не надано доказів того, що проведення слідчих експериментів під час проведення досудового розслідування було здійснено з порушеннями прав будь-яких осіб, а також не надано доказів наявності під час проведення слідчого експерименту діянь, які б свідчили про істотні порушення прав людини і основоположних свобод людини.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_12 в тій частині, що потерпілий ОСОБА_8 добровільно віддав телефон ОСОБА_14 , повідомивши їй пароль, щоб остання його заклала до ломбарду, а він такий не забирав у потерпілого. Такі доводи обвинуваченого суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, оскільки вони повністю спростовуються показаннями, наданими в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 , протоколами проведення слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_52 , протоколами впізнання за участю потерпілого від 20.08.2025, протоколом перегляду відеозапису від 20.08.2025. Саме на підставі сукупності зазначених доказів суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_11 відкрито викрали із застосуванням насильства у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон та інше майно, про яке останній зазначав, зокрема і браслет, оскільки свідок ОСОБА_53 під час слідчого експерименту зазначала, що « ОСОБА_25 казав, що то його браслет, але вона ніколи у нього браслета раніше не бачила».
Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_42 , як безпосередній очевидець вчиненого злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не допитувалась судом, у зв`язку із настанням смерті останньої 02.04.2026 (актовий запис про смерть від 16.04.2026), під час слідчих дій – слідчого експерименту, проведеного за її участі 20.08.2025 на стадії досудового розслідування, вона показала, що потерпілий біля гаражів лежав на матраці; ОСОБА_25 сказав: «Треба забрати телефон у ОСОБА_46 і здати у ломбард»; ОСОБА_47 взяв потерпілого за «шкірки» і повів; ОСОБА_48 бив ОСОБА_46 , хотів телефон забрати; бив руками, ніс був розбитий; забрали із сумки телефон, а сумку кинули назад; сумку із нього зняли після того як вдарили; бив з кулака; ОСОБА_24 2-3 рази вдарив в обличчя, в ніс, кров пішла; коли ОСОБА_25 і ОСОБА_24 пішли, вона підійшла, дала ОСОБА_49 води, хотіла швидку викликати, але він відмовився; вона пішла далі, там сиділи ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , сказали: « ОСОБА_50 , треба телефон здати в ломбард»; І вони пішли в ломбард, але на телефоні було 6% заряду, а потрібно 30%, тому телефон не прийняли; тоді ОСОБА_25 сказав, що у нього є браслет і здав; зранку знову пішли у ломбард і вона здала телефон на свій паспорт, а браслет викупили; після цього пішли в АТБ, скупились; вона питала: «Навіщо чіпаєте хлопця?», а ті відповіли: «Не лізь, бо і ти получиш»; потерпілого бив тільки ОСОБА_24 ; потерпілий не кричав, боявся; бив ОСОБА_24 , а телефон забрав ОСОБА_25 ; в ломбард заходили вона, ОСОБА_25 , ОСОБА_24 ; у них документів не було, тому вона здала, а гроші забрав ОСОБА_25 ; зранку здали телефон, викупили браслет, ОСОБА_25 сказав: «Мій браслет, треба викупити». Такі пояснення ОСОБА_42 узгоджуються і з даними протоколу огляду відеозапису від 20.08.2025, в ході якого було досліджено записи з камер відеоспостереження, вилучених з ПТ «Заставне Товариство Скарбниця».
При цьому, версію сторони захисту щодо надання потерпілим ОСОБА_8 мобільного телефону ОСОБА_42 , повідомлення їй паролю, оскільки остання, зі слів обвинуваченого, сказала, що потерпілий хоче закласти свій телефон, який вже був у неї, і вони пішли до ломбарду, де ОСОБА_42 здавала телефон, а він браслет, суд вважає неспроможною, виходячи з наступного.
Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_42 19.08.2025 у вечірній час прийшли до відділення ломбарду, де намагались здати мобільний телефон, що належить потерпілому ОСОБА_8 , однак не здали такий, оскільки він був розряджений за їх показаннями. При цьому, останні після неможливості закласти телефон не намагались відшукати потерпілого для повідомлення цієї інформації і повернення тому майна, в разі, якщо потерпілий дійсно віддав той для закладу, при цьому наступного дня зранку останні знову прийшли до ломбарду, та здали телефон, викупивши браслет, який здали напередодні. Отже, обвинувачені не вчинили жодної дії щодо повернення мобільного телефону потерпілому ОСОБА_8 будь-яким шляхом особисто або через ОСОБА_42 , або шляхом звернення до органів поліції і передачі їм даного телефону тощо, а навпаки розпорядились отриманими за заклад того в ломбард грошовими коштами на власний розсуд. Таким чином, версія обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він 19.08.2025 не грабував разом із ОСОБА_11 потерпілого - є повністю неспроможною, нічим не доводиться, а навпаки спростовується дослідженими судом доказами, зазначеними вище, і не приймається судом до уваги. 
Також, покликання сторони захисту на ту підставу, що потерпілий сам повідомив пароль доступу (пін-код) до телефону свідку ОСОБА_42 спростовуються показами самого потерпілого ОСОБА_8 , який суду показав, що такий він нікому не повідомляв, а також і даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту від 20.08.2025, проведеного за участі свідка ОСОБА_42 , яка зазначала, що телефон у потерпілого з барсетки забрав обвинувачений ОСОБА_12 , після того як того побив ОСОБА_11 , і про те, що ОСОБА_12 зазначив, що телефон треба здати в ломбард, при цьому жодних даних про те, що телефон свідку віддав сам потерпілий, вказавши при цьому пароль доступу до такого остання не зазначала. Також, зазначене спростовується і даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_52 , яка вказувала, що ОСОБА_25 запропонував забрати телефон у потерпілого, після чого обвинувачені повели кудись потерпілого, потім вона побачила у того кров і бачила як ОСОБА_25 засунув руку у кишеню штанів ОСОБА_46 ; потім ОСОБА_25 підійшов до них і сказав: «ходімте»; ОСОБА_25 сказав: «забрали телефон у ОСОБА_46 , здамо в ломбард давайте» і вони пішли до ломбарду. Тобто версія обвинуваченого ОСОБА_60 стосовно добровільного надання потерпілим свого мобільного телефону і паролю до нього є такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому є безпідставними. 
Так, фактичні обставини сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, беззаперечно підтверджуються сукупністю доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 як в судовому засіданні, так і даними слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого, даними слідчого експерименту, проведеного за участі свідка ОСОБА_42 , даними слідчого експерименту проведеного за участі свідка ОСОБА_52 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2025, якими підтверджуються усі обставини вчинення відкритого викрадення чужого майна потерпілого обвинуваченим ОСОБА_11 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, даними висновку експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи потерпілого, якою встановлено, що у потерпілого були виявлені легкі тілесні ушкодження, спричинені 19.08.2025, даними протоколу перегляду відеозапису від 20.08.2025. 
При цьому суд констатує про відсутність підстав ставити під сумнів правдивість показань потерпілого ОСОБА_8 в частині не надання добровільно будь-якій особі свого майна, оскільки такі показання узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, є логічними та послідовними, незмінюваними протягом усього кримінального провадження. Також суд не встановив підстав, які б могли спонукати потерпілого ОСОБА_8 оговорити обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки такі особи раніше були незнайомі, не перебували в неприязних стосунках. Також судом в контексті вказаного питання враховується, що потерпілий не заявляв вимог до обвинувачених про відшкодування завданої шкоди, а також попереджувався в судовому засіданні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
Версія сторони захисту про те, що між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_8 стався конфлікт на ґрунті того, що ОСОБА_11 підійшов до потерпілого і попросив пригостити цигаркою, але той почав його ображати, він зробив зауваження, а той хотів його вдарити, умислу на заволодіння мобільним телефоном обвинувачений ОСОБА_11 не мав, та обвинувачений внаслідок конфлікту спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, тому його дії слід кваліфікувати за ст. 125 КК України, є нелогічною та недоведеною, оскільки відсутні докази того, що потерпілий був ініціатором конфлікту, вів себе агресивно чи намагався наносити удари обвинуваченому, до того ж такий не має кримінального минулого, на час вчинення відносно нього злочину є військовослужбовцем, відсутні докази перебування його на обліках у лікаря-нарколога та/або психіатра, які судовим розглядом не здобуто, і такі покази обвинуваченого ОСОБА_11 не узгоджується із встановленими судом обставинами, які підтверджені доказами, про те, що обвинувачений застосував фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_8 та відкрито заволодів після цього разом з ОСОБА_61 належним йому майном, а отже вчинив умисний корисливий злочин. Вказане підтверджується показами потерпілого та протоколом слідчого експерименту за його участі, під час яких останній пояснив, що обвинувачений ОСОБА_11 раптово почав наносити йому удари, а після того як пішла кров обвинувачений ОСОБА_12 забрав його мобільний телефон з барсетки, і обвинувачені пішли з місця події, а в подальшому він виявив зникнення і інших речей. Вказане також підтверджується висновком експерта №607 від 04.09.2025, відповідно до якого, у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому кісток носа без зміщення відламків, котре спричинено ударною дією тупого твердого предмету, по давності утворення може відповідати даті 19.08. 2025 року (згідно консультативного висновку лікаря-рентгенолога КНП «Сімейна поліклініка» від 03.09.2025 року) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; також у підекспертного виявлені параорбітальна гематома зліва та садна обличчя, котрі виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удару, тиснення та тертя і, як усі в сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; висловитись щодо конкретної дати утворення вище вказаних тілесних ушкоджень не надається можливим через відсутність об`єктивних судово-медичних даних, однак не виключено можливості їх утворення 19.08.2025 року, як на це вказано в описовій частині постанови. Також, зазначене підтверджено і даними, що містяться в протоколах слідчих експериментів, проведених за участі свідка ОСОБА_42 від 20.08.2025 та свідка ОСОБА_52 від 21.08.2025, згідно яких обвинувачений ОСОБА_12 запропонував обвинуваченому ОСОБА_11 забрати у потерпілого мобільний телефон, після чого ОСОБА_11 наніс потерпілому удари, а ОСОБА_62 забрав з барсетки телефон останнього.
Виходячи з положень ст. 186 КК України, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності потерпілого (власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно) та/або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що ці особи помітили і розуміють сутність її злочинних дій, спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном. Таким чином, основною ознакою об`єктивної сторони грабежу є відкрите викрадення майна.
Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом є поява у винного реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.
19.08.2025 обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_11 відкрито заволоділи майном потерпілого, того ж дня намагались здати його телефон та браслет до ломбарду, і браслет здали, а мобільний телефон здали на наступний день.
Дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 полягали саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, факт якого усвідомлювали як самі обвинувачені, так і потерпілий.
Зазначені усвідомлені дії обвинувачених щодо відкритого заволодіння майном потерпілого, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, підтверджено дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_8 , даними слідчих експериментів, проведених за участю потерпілого, свідка ОСОБА_42 , свідка ОСОБА_59 . Вказані свідки під час слідчих експериментів за їх участі зазначали про те, що ОСОБА_12 було запропоновано ОСОБА_11 забрати у потерпілого мобільний телефон, після чого останніми було вчинено дії, направлені на досягнення цієї мети. Вказане також підтверджено і показами потерпілого, а також свідка ОСОБА_28 , який суду показав, що 19.08.2025 відпочивав в кафе «Унісон» в районі Ремзаводу, побачив чоловіка навпроти кафе з побитим обличчям, який сказав, що його побили, щось забрали, хто це зробив не знає; чоловік не пояснював, що саме забрали з речей, а він не питав, сказав: «Забрали».
Саме на підставі сукупності зазначених доказів суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили відкрите викрадення у потерпілого ОСОБА_8 мобільного телефону, а також іншого майна: годинника з маркуванням «Skmei 1816 SIBK Silver», ланцюжка зі срібла з хрестиком, браслета зі срібла, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. 
До того ж, домовленістю осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.
Із матеріалів провадження видно, що дії ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з самого початку були узгодженими та послідовними. Так, обвинувачені разом підійшли до потерпілого, у свою чергу, ОСОБА_11 , після слів ОСОБА_12 про необхідність забрати у потерпілого мобільний телефон, наніс потерпілому удари в обличчя, після чого, обвинувачені, заволодівши майном потерпілого, разом покинули місце злочину, разом перебували у ломбарді, куди спершу здали браслет, а наступного дня заклали телефон на документи свідка ОСОБА_42 , та викупили назад браслет, а вирученими грошовими коштами розпорядились на власний розсуд, та у подальшому були затримані співробітниками поліції, що у свою чергу свідчить про спільність та узгодженість дій обвинувачених при вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Таким чином, з огляду на вище проаналізовані обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, і підстав для перекваліфікації дій останнього за ст. 125 КК України та призначення йому відповідного покарання судом не встановлено.
Покликання сторони захисту на те, що при затриманні ОСОБА_12 інше майно (годинник з маркуванням «Skmei 1816 SIBK Silver», ланцюжок зі срібла з хрестиком, браслет зі срібла) у того не вилучались, що нібито вказує на невинуватість обвинуваченого, суд розцінює критично та не приймає такі до уваги, оскільки затримання того відбулося 20.08.2025 о 17:38 год, і такий проміжок часу (з 19.08.2025 близько 17:30 год.) є цілком достатнім для того, щоб обвинувачений сховав, продав, передав третім особам або іншим чином позбувся викрадених речей. Відсутність майна при обшуку затриманої особи – ОСОБА_12 свідчить лише про те, що вказаного майна не було в кишенях, на руці тощо у конкретну хвилину, а не про відсутність факту грабежу зазначеного майна.
Стосовно тверджень сторони захисту про те, що дії ОСОБА_12 невірно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, оскільки неповернення того на службу пов`язано не з небажанням проходити службу, тобто у нього відсутній умисел на ухилення від служби, останній не самовільно залишав військову частину, була згода, але він не повернувся через бажання нести службу в іншій частині, суд зазначає наступне. 
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 щодо пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст. 407 КК України показав, що визнає свою вину в тому, що не повернувся у військову частину, оскільки хотів перевестись у іншу, і на даний час має бажання проходити військову службу; 08.12.2022 він написав рапорт про надання йому відпустки на три дні за сімейними обставинами і комбат підписав; у нього виникло непорозуміння, конфлікт, тому хотів до іншої в/ч, але комбат не погодив, відмовив; він пішов у відпустку, телефонував і просив перевести до іншої в/ч, але його не переводили, тому він і не повернувся на службу; рапорт щодо переведення, як це передбачено, не подавав, спілкувався тільки з дому по телефону, керівництво зазначало, що потрібно повернутись на службу, але він не повернувся.  
Разом з тим, всі вище перелічені у вироці письмові докази є належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, так як вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
Такі доводи сторони захисту спростовано також і показаннями свідка ОСОБА_29 , який є заступником командира з морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 . Останній суду показав, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_30 , який проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . 15.12.2022 під час шикування особового складу виявили відсутність ОСОБА_12 . Він і комбат виявили. Він особисто телефонував ОСОБА_12 , щоб з`ясувати причину відсутності, але той не відповідав. Також опитували інших військовослужбовців з приводу його відсутності, але їм також не було відомо, де він. До цього розмов не було, що планує залишити військову частину.
Вказаного свідка було допитано в судовому засідання за клопотанням сторони обвинувачення, в порядку ст. 352 КПК України. Суд, у відкритому судовому засіданні, в ході допиту свідка, із дотриманням вимог ст. 290 КК України, надав можливість сторонам кримінального провадження у повній мірі без будь-яких обмежень реалізувати своє право на допит вказаного свідка і ставити йому необхідні запитання, для встановлення істини по справі. Показання вказаного свідка відповідають вимогам ст. 95-97 КПК України, процесуальних порушень під час їх збирання, дослідження та оцінки, які б могли свідчити про їх недопустимість чи неналежність, судом не вбачається.
У суду немає сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань свідка ОСОБА_29 , оскільки ці показання узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, а також не суперечать іншим, дослідженим в судовому засіданні, письмовим доказам, що дає змогу суду визнати їх правдивими та такими, що можуть бути покладені в основу вироку для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, оскільки підстав для обмови обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_12 , щодо того, що він написав рапорт про надання йому відпустки на три дні за сімейними обставинами, який було підписано комбатом, з якої не повернувся у військову частину, оскільки хотів перевестись у іншу, але його не переводили, тому він і не повернувся на службу з 2022 року, рапорт щодо переведення, як це передбачено, не подавав, спілкувався тільки з дому по телефону, і розцінює виключно як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. 
Суд підкреслює, що ОСОБА_12 є військовослужбовцем Збройних Сил України, який зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, а не знаходитися за місцем свого проживання та телефонувати керівництву з дому, як про це зазначив сам обвинувачений під час його допиту, в той час, як він зобов`язаний здійснювати захист Батьківщини та виконувати військовий обов`язок.
З приводу посилання сторони захисту на той факт, що сторона обвинувачення невірно кваліфікувала дії ОСОБА_12 , суд зазначає, що відповідно до службової перевірки та під час судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_12 самовільно залишив військову частину 15.12.2022, що є достатньою підставою для правильної кваліфікації дій, відповідно до ч.5 ст. 407 КК України, оскільки саме 15.12.2022 під час ранкового шикування особового складу на території тимчасового розташування в/ч НОМЕР_1 , визначеного для виконання бойового завдання виявлено відсутність ОСОБА_12 .
Щодо способу вчинення злочину, то суд зазначає, що судом встановлено, що ОСОБА_12 вчинив злочин шляхом самовільного залишення місця служби, а саме умисно та свідомо ухилився від проходження військової служби у військовій частині, самовільно залишивши місце тимчасового розташування в/ч НОМЕР_1 . Посилання обвинуваченого ОСОБА_12 на той факт, що він писав рапорт про надання йому відпустки на три дні за сімейними обставинами, який було підписано комбатом, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи такий рапорт відсутній, як і немає такого в матеріалах службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_12 місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, і в ході судового розгляду стороною захисту не доведено належними, достовірними та допустимими доказами факт написання такого рапорту та надання згоди керівництва на залишення обвинуваченим військової частини у передбаченому порядку. 
Самовільне залишення частини полягає у тому, що військовослужбовець в будь-який час залишає територію військової частини або місце служби, не одержавши дозволу відповідного начальника. Під військовою частиною слід розуміти територію у межах казарменого, табірного, похідного чи бойового розташування частини. Місцем служби військовослужбовця, як правило, є військова частина, в якій він проходить службу, і тому поняття військової частини і місця служби звичайно збігаються. Якщо вони не збігаються, то під місцем служби слід розуміти всяке інше місце, де військовослужбовець повинен протягом деякого часу виконувати військові обов`язки або перебувати відповідно до наказу або дозволу командира (начальника).
Крім того, суд звертає увагу на те, що навіть у випадку наявності у військовослужбовця, призваного на військову службу під час мобілізації, будь-яких проблем, непорозумінь чи конфліктів (і з ким саме – керівництвом, особовим складом) під час проходження ним військової служби в умовах воєнного стану, це не надає йому права самовільно залишати місце служби всупереч встановленому порядку проходження та несення військової служби, оскільки подібні дії підривають боєздатність підрозділів Збройних Сил України та інших формувань, залучених до захисту держави від збройної агресії Російської Федерації, а також викликають у інших військовослужбовців виникнення відчуття вседозволеності та безкарності за вчинені всупереч інтересам служби діяння, які полягають, зокрема, у самовільному залишенні місця служби. Крім того, сам обвинувачений не заперечує того факту, що рапорт стосовно переведення до іншої частини ним не подавався.
Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_12 , а його умисні дії правильно кваліфіковані за: ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану; ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_11 , а його умисні дії правильно кваліфіковані за: ч.4 ст. 186 КК України, як  відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Так, згідно обвинувального акта щодо ОСОБА_12 вказана обтяжуюча його покарання обставина - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
При цьому з обвинувального акта вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні обвинувачення, яке суд визнав доведеним, не інкримінував ОСОБА_12 вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, в стані алкогольного сп`яніння.
На думку суду, визнання обставини «вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння», згідно п.13 ч.1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання ОСОБА_12 не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України, а тому вказану обтяжуючу обставину суд виключає.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їхні наслідки, фактичні обставини провадження, ставлення обвинуваченого ОСОБА_12 до вчиненого, особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, дані щодо попередніх притягнень до адміністративної відповідальності, та відсутність даних щодо попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей закону, якими передбачене покарання за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові у справі №724/1535/19, у разі підтвердження пред`явленого обсягу обвинувачення та за відсутності інших обставин, які можуть вплинути на призначення покарання, застосування до особи положень ст. 69 КК України, слід вважати необґрунтованим, а тому підстав до застосування положень ст. 69 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання суд керується вимогами ч.1 ст. 70 КК України та виходить із принципів часткового складання призначених покарань. 
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_12 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 20 серпня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Так, згідно обвинувального акта щодо ОСОБА_11 вказана обтяжуюча його покарання обставина - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
При цьому з обвинувального акта вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні обвинувачення, яке суд визнав доведеним, не інкримінував ОСОБА_11 вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, в стані алкогольного сп`яніння.
На думку суду, визнання обставини «вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння», згідно п.13 ч.1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання ОСОБА_11 не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України, а тому вказану обтяжуючу обставину суд виключає.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, їх наслідки, фактичні обставини провадження, ставлення обвинуваченого ОСОБА_11 до вчиненого, особу винного – його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні малолітньої дитини – дочки ОСОБА_13 , 2013 року народження, стан здоров`я, дані щодо попередніх притягнень до адміністративної відповідальності, та що до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, нагороджений відзнакою територіальної громади міста Чернігова – медаллю «за оборону Чернігова», що звертається за медичною допомогою до лікаря-психіатра в амбулаторне психіатричне відділення з 02.04.2003 року, останній раз звертався 11.10.2023 р. з приводу ситуаційної реакції на стрес (заікання), а також звертався за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ з 27.10.2023 з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів, стан залежності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові у справі №724/1535/19, у разі підтвердження пред`явленого обсягу обвинувачення та за відсутності інших обставин, які можуть вплинути на призначення покарання, застосування до особи положень ст. 69 КК України, слід вважати необґрунтованим, а тому підстав до застосування положень ст. 69 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_11 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 20 серпня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Стосовно вирішення питання щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування, які підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Положеннями п.3 ч.1 ст. 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» судові витрати в кримінальній справі покладаються на засуджених, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, за попередньою змовою групою осіб.
В матеріалах справи наявні та документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 90 коп.
Отже, суд, враховуючи вищевикладене знаходить підстави для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 1/2 частини витрат в сумі 1559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп. та з обвинуваченого ОСОБА_11 1/2 частини витрат в сумі 1559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп. на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_12  визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України та призначити покарання: 
за ч.5 ст. 407 КК України – 5 (п`ять) років позбавлення волі;
за ч.4 ст. 186 КК України – 7 (сім) років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити  ОСОБА_12  остаточне покарання у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_12  обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_12  у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 20 серпня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
До набрання вироком законної сили обраний  ОСОБА_12  запобіжний захід у виді тримання під вартою – залишити без змін.
ОСОБА_11  визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_11  обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_11  у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 20 серпня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 1559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 1559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги – після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя ОСОБА_1