Справа № 308/15562/25

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого – судді Придачука О.А. 
за участю секретаря судового засідання – Бомбушкаря В.П.
позивача - ОСОБА_1 
відповідача – Губинець В.Ф. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Богдан Богданович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Б.Б., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 02.08.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що сторони по справі подружнім життям не живуть. Спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально одне одного не підтримують. За час перебування у шлюбі вони часто розходились. Через відсутність взаємоповаги одне до одного, між ними склалися неприязні стосунки. За весь цей час майже не спілкуються. Через постійні сварки, внаслідок того, що кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства їхній шлюб розпався. За даних обставин, реєстрація шлюбу носить суто формальний (юридичний) характер, оскільки жодних обов"язків як подружжя вони не несуть. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу, з вищенаведених підстав, стало неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла давно, а тому термін на примирення просить не надавати та розірвати шлюб між нею та відповідачем.. 

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов. Зазначила, що строк для примирення який був наданий судом результатів не дав.
Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що строк для примирення який був наданий судом бажаних результатів не дав.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Як установлено по справі, 02.08.2003 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. 
У сторін є неповнолітня дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кішварда, номер реєстрації 721/2009.
Як встановлено згідно з пояснень позивача у позовній заяві, які не спростовані відповідачем, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюб між сторонами фактично розпався та існує лише формально.
Сторони як подружжя не проживають, не ведуть спільного господарства. Через відсутність взаємоповаги одне до одного, між ними склалися неприязні стосунки
Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, та суперечитиме їхнім інтересам, призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним, про що свідчить зміст позовної заяви.
Відповідач позов визнав.
Наданий судом строк для примирення подружжя бажаних результатів не дав.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112 СК України, ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274, 279, 352-353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Богдан Богданович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 серпня 2003 року у виконавчому комітеті Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 8, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду О.А. Придачук