справа № 753/18392/25
провадження № 22-ц/824/4642/2026
головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 16 973,07 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 16 960,97 грн., 3% річних у розмірі 0,87 грн та 11,23 грн - інфляційної складової боргу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2  зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами послуг, які надає позивач. Відповідачі отримують послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, при цьому не в повному обсязі виконують зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року задоволені позовні вимоги у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 16 973,07 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 16 960,97 грн, 3% річних у розмірі 0,87 грн та 11,23 грн - інфляційної складової боргу.
Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн у рівних частинах з кожного.
Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відтермінувати погашення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг до дати погашення заборгованості з пенсійних виплат Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що впродовж останніх 10 років розмір пенсії відповідача неодноразово переглядався на підставі судових рішень. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перераховувало розмір пенсії з дати набрання законної сили відповідного судового рішення, а заборгованість по пенсійним виплатам за період з дати виникнення права на нову виплату по дату набрання судовим рішенням законної сили не виплачувало, а ставило в чергу на виплату, не маючи на це ніяких законних підстав. На теперішній час заборгованість Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві по пенсійним виплатам відповідача складає приблизно 500 000 грн. Звертає увагу суду, що заборгованість по справі № 640/12631/19 (рішення набрало законної сили 10.12.2020), яка складає 189928,92 грн, в черзі на виплату вже п`ять років. Вказує, що немає іншого джерела доходу окрім пенсії.
Зазначає, що не скаржиться на скрутне фінансове становище, як помилково вказано в рішенні суду першої інстанції, повинна ж бути хоч яка справедливість. Наголошує, що заборгованість держави в рази перевищує заборгованість відповідача по ЖКП, однак відповідно до рішення суду першої інстанції відповідач повинен негайно погасити заборгованість по ЖКП, а виплату заборгованості з пенсії чекати далі.
Не погоджуючись із апеляційною скаргою відповідача, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернувся до апеляційного суду із відзивом на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що в апеляційній скарзі відповідачем не наведено обставин, що мають суттєве значення для справи про стягнення заборгованості, відсутнє обгрунтування незаконності чи необґрунтованості рішення Дарницького районного суду м. Києва, не зазначено нових, не відомих суду першої інстанції, обставин. Відповідач визнає наявність у нього заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та не заперечує проти здійснених позивачем нарахувань коштів.
Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.
Положення стст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.
Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалень розрахунків за енергоносії», виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).
Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».
Згідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата з послуги вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до ч 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Частиною 7 статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем і споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
23.07.2014 року в газеті «Хрещатик» № 103(4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».
З матеріалів справи вбачається, що проект договору про надання ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року № 111(4511).
Судом встановлено, що 07 травня 2025 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідачі не відмовлялися від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримували їх, разом з тим своєчасно не вносили плату за користування, у зв`яку з чим за ними утворилась заборгованість станом на 01 червня 2025 року у розмірі 16 960,97 грн, яка складається з заборгованості за послуги з постачання гарячої води починаючи з січня 2022 року у розмірі 3 602,34 грн; послуг з централізованого опалення починаючи з листопада 2023 року у розмірі 11 866,98 грн., та абонентська плата 1 491,65 грн, що підтверджується копіями наявних рахунків в матеріалах справи.
Ч. ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Колегія суддів погоджується в повній мірі з висновком суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги у розмірі 16 960,97 грн.
Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 0,87 грн. - 3% річних та 11,23 грн. - інфляційної складової боргу.
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води, а також втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку та 3% річних, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується в повній мірі з висновком суду щодо стягнення заборгованості з відповідачів за надані послуги з відповідачів, за відповідний період.
Як вбачається із апеляційної скарги, сторона відповідача фактично визнає наявну заборгованість перед позивачем, однак посилається на наявність у держави перед ним також заборгованості, а саме пенсії, яка є єдиним його доходом, а тому просить відтермінувати заборгованість за житлово-комунальні послуги до виплати заборгованості з пенсійних виплат Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, однак такі доводи можуть бути підставою для звернення відповідача до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду в порядку ч.ч. 1, 2 ст. 435 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є вірним.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив наявні у справі докази та дав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба