Провадження № 2/742/2041/26 
Єдиний унікальний № 742/2501/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
05.05.2026 року позивач звертаючись до суду з позовною заявою, просить суд, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 15000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень, починаючи з дня позову і до досягнення дитиною повноліття.
Аргументує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком є відповідач ОСОБА_2 , який проживає окремо. На даний час дитина проживає разом із матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Допомога від відповідача є нерегулярною та не забезпечує належного рівня утримання дитини, тому вона звернулася з відповідним позовом до суду.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 06 травня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 05 червня 2026 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача в судове засідання справу просить розглянути заочно.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. 
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/015560111 від 22.10.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Згідно виписки з особового рахунку АТ КБ «Приват Банк», дохід ОСОБА_2 за період з 01.03.2024 року по 08.04.2026 року, складає 849 730 гривень 42 копійки(а.с.9).
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. 
У відповідних положеннях ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення.
Із наданої позивачем виписки з особового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що дохід відповідача за період з 01.03.2024 року по 08.04.2026 року становив 849 730 грн 42 коп., що свідчить про наявність у нього доходу та можливість брати участь у матеріальному забезпеченні дитини.
Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, а відповідач належної та систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Разом з тим, позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 15000 грн щомісячно, задоволенню в повному обсязі не підлягає.
Позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження необхідності визначення гарантованого мінімального розміру аліментів саме у сумі 15000 грн щомісячно, а також доказів щодо особливих потреб дитини чи виключних обставин, які б обґрунтовували стягнення аліментів у зазначеному розмірі. При цьому встановлений законом мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на встановлені обставини, враховуючи вік дитини, обов`язок обох батьків щодо її утримання, матеріальне становище сторін, а також принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 
У задоволенні вимоги про визначення мінімального гарантованого розміру аліментів у сумі 15000 грн щомісячно слід відмовити.
Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
VI. Судові витрати.
Згідно з ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судовий збір у розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять) гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 280-281, 352, 354, 355 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно у розміру 1 / 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 05.05.2026 року - часу звернення до суду з позовною заявою. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять) гривень 20 копійок на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, підлягає до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .