ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/11415/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Сіпака А.В.) в адміністративній справі №280/11415/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
25.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив суд:
- визнати відмову Управління Служби безпеки України в Запорізькій області щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з включенням до неї окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.01.2025р. (3028,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт протиправною;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Запорізькій області виготовити та надіслати до Головного Управління ПФУ в Запорізькій області та ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.07.2025р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.), встановленого на 01 січня 2025 року Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» №4059-ІХ від 19.11.2024р. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1, 14 до Постанови № 704, за відповідною (аналогічною) посадою, яку він займав на день звільнення зі служби, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704) в редакції, чинній на момент прийняття, було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Разом із тим, 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), якою, зокрема, пункт 4 Постанови № 704 викладено у наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103. Отже, визначення розміру посадових окладів та окладів за військовим званням повинно відбуватися згідно початкової редакції п. 4 Постанови № 704 і при підрахунку має використовуватися прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Водночас, постановою Кабінету Міністрів від 12.05.2023 № 481 (далі Постанова № 481) внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, та викладено його у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». Однак, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, що набрало законної сили 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Виходячи із наведеного, позивач з 01.07.2025 має право на отримання нової довідки із включенням основних та додаткових видів грошового забезпечення. Просить задовольнити позов.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 з включенням до неї посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-ІХ на 01.01.2025 (3028,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт.
Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Запорізькій області виготовити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 18.06.2025 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.), встановленого на 01.01.2025 Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-ІХ на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1, 14 до Постанови № 704, за відповідною (аналогічною) посадою, яку він займав на день звільнення зі служби, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, починаючи з 01.07.2025.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав протиправними дії Управління СБУ в Запорізькій області щодо відмови у видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025, оскільки позивач із відповідним зверненням до відповідача не звертався, а тому жодних протиправних дій останнім не вчинялося. На думку скаржника, суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог. Також апелянт вказує, що після набрання 18.06.2025 законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/29450/24 положення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №481 не підлягають застосуванню, а право на перерахунок пенсії виникає саме з цієї дати. Крім того, скаржник зазначає, що позивач просив видати довідку станом на 01.07.2025 для перерахунку пенсії з цієї ж дати, однак збільшення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців з 01.07.2025 не відбулося, а тому відсутні передбачені Законом №2262-ХІІ підстави для зміни розміру пенсії та видачі нової довідки про грошове забезпечення.
Позивач та третя особа правом подання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2025, проте отримав відмову, оформлену листом від 12.12.2025 №59.1/59/4-8902.
Вищезазначена відмова зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та позивачу довідку про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ та постанови КМУ №704 із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, розрахованих виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2025, для проведення перерахунку пенсії з 01.07.2025.
Позивачем означене рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.
Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно з пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 затверджено Постанову № 704.
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).
Пунктом 6 Постанови № 103 внесені зміни до Постанови № 704, внаслідок яких пункт 4 цієї Постанови викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
Отже, з 01.01.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовується така розрахункова величина, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.
Відтак, зміни до пункту 4 Постанови №704, внесені пунктом 6 Постанови №103, з 29.01.2020 не підлягають застосуванню, оскільки втратили чинність.
При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.
Наведені обставини свідчать про те, що з 30.01.2020 - наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Тобто, з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Надалі 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704», пунктом 2 якої внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704, шляхом викладення абзацу першого в такій редакції:
« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Пунктом 3 Постанови № 481 установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.
Із наведеного слідує, що з дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» знову запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн.
Проте рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови № 481 неправомірними та визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
У справі, що переглядається, спір виник у зв`язку з ненаданням відповідачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ та постанови КМУ №704 із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, розрахованих виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2025, для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.07.2025.
Як вбачається з листа відповідача від 12.12.2025, підставою для відмови у видачі такої довідки визначено відсутність затверджених Урядом після 01.01.2018 нових розмірів посадових окладів військовослужбовців.
Колегія суддів критично оцінює такі доводи та погоджується з висновком суду першої інстанції про їх необґрунтованість з огляду на таке.
Згідно з частинами першою - третьою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частинні третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів доходить до висновку, що пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
Сталою з цього питання є правова позиція Верховного Суду, відповідно до якої суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, що не відповідають Конституції України та законам України, незалежно від того, чи були такі акти оскаржені в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Так, у постановах від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19 та від 10.01.2023 у справі №340/507/22 Верховний Суд зазначив, що нормативно-правові акти, як закони, так і підзаконні акти, не підлягають застосуванню у разі їх невідповідності актам вищої юридичної сили, навіть за умови збереження ними чинності.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що у спірних правовідносинах пункт 4 Постанови №704 підлягає застосуванню у первинній редакції в частині, що не суперечить законам про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, оскільки суд не вправі застосовувати нормативно-правовий акт, положення якого суперечать акту вищої юридичної сили, незалежно від його чинності на момент виникнення спірних правовідносин.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №520/5814/24, а також у постановах від 18.02.2026 у справі №160/33292/24 та від 25.03.2026 у справі №600/3655/24-а, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються судом апеляційної інстанції під час перегляду цієї справи.
Повертаючись до обставин даної справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, а саме:
-станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн. (стаття 7 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).
Як вже зазначалось вище, після визнання протиправним та нечинним пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №481 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, починаючи з 18.06.2025, розмір грошового забезпечення військовослужбовців підлягає визначенню виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного року, а не з фіксованої величини 1762 грн.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що з 18.06.2025 у позивача виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та інших складових грошового забезпечення, розрахованих із застосуванням прожиткового мінімуму у розмірі 3028,00 грн. Відповідно, у відповідача виник обов`язок видати таку довідку для проведення перерахунку пенсії позивача як особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ.
З огляду на викладене, враховуючи норми законодавства, висновки Верховного Суду та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та позивачу довідку про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ та постанови КМУ №704 із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, розрахованих виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2025, для проведення перерахунку пенсії з 01.07.2025.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та неправомірно зобов`язав відповідача видати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025, оскільки такий спосіб захисту спрямований на ефективне відновлення порушеного права позивача та відповідає положенням частини другої статті 9 КАС України, яка надавала суду першої інстанції право вийти за межі позовних вимог, у зв`язку з необхідністю належного захисту його прав, свобод та інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року в адміністративній справі №280/11415/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 10 червня 2026 року. 

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак