ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року	 	Справа № 902/1364/24	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Манюка П.Т., суддів Рима Т.Я., Прядко О.В., 
розглянувши заяву:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про»	
про:	ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу при розгляді	
апеляційних скарг:	Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Фасад Буд Про",	

та	Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива "Місто Буд",	
на рішення:	Господарського суду Львівської області від 13.01.2026 (суддя Бортник О.Ю., повний текст рішення складено 20.01.2026),	
у справі:	№ 902/1364/24,	
за позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива "Місто Буд", м. Вінниця,	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Фасад Буд Про", м. Пустомити,	
про:	стягнення 3 257 843, 59 грн	
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» про стягнення суми у загальному розмірі 3 257 843, 59 грн. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.01.2026 у справі № 902/1364/24 частково задоволено позов ТзОВ «Перспектива «Місто Буд», стягнуто з ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» 1 334 606, 11 грн збережених без достатньої правової підстави, 78 741, 76 грн інфляційних втрат, 18 706, 36 грн 3 % річних та 17 184, 65 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2026 у справі № 902/1364/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Перспектива “Місто Буд” від 11.02.2026 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Захід Фасад Буд Про” від 09.02.2026 задоволено. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2026 у справі № 902/1364/24 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Захід Фасад Буд Про” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перспектива “Місто Буд” 1 334 606, 11 грн збережених без достатньої правової підстави, 78 741, 76 грн інфляційних, 18 706, 36 грн 3 % річних та 17 184, 65 грн судового збору скасовано та прийнято нове судове рішення в цій частині, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю, в решті рішення залишено без змін. 
04.05.2026 на адресу суду через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про»:
- витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000, 00 грн, понесені з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про»;
- витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000, 00 грн, понесені з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд»;
- гонорар успіху, як складову витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 97 735, 30 грн.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2026 заяву представника ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» про ухвалення додаткового рішення у справі № 902/1364/24 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, врахувавши, при цьому вимоги ч. 2 ст. 221 ГПК України в редакції Закону України від 18.06.2025 № 4508-ІХ, встановлено позивачу п`ятиденний термін для подання пояснень на подану відповідачем заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачем письмових пояснень на подану відповідачем заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу апеляційному господарському суду не надано.

При ухваленні додаткової постанови колегія суддів керувалася таким.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно з ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Як зазначено вище, за результатами розгляду справи № 902/1364/24 постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2026 у справі № 902/1364/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Перспектива “Місто Буд” від 11.02.2026 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Захід Фасад Буд Про” від 09.02.2026 задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2026 у справі № 902/1364/24 в частині задоволення позовних вимог ТзОВ «Перспектива «Місто Буд» скасовано та прийнято нове судове рішення в цій частині, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю. 
В апеляційній скарзі ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» було надано попередній розрахунок судових витрат, який на момент подання апеляційної скарги становив 50 000, 00 грн.
Також, представником ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» у відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Перспектива «Місто Буд» було надано попередній розрахунок судових витрат який на момент подання відзиву становив 50 000, 00 грн.
В апеляційній скарзі відповідача та у відзиві було зазначено, що остаточна сума понесених витрат на професійну правничу допомогу буде визначена за результатами судового розгляду справи, виходячи з тривалості судового процесу, кількості вчинених процесуальних дій. 
У зв`язку з ухваленням Західним апеляційним господарським судом постанови від 27.04.2026 у справі № 902/1364/24, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, відповідно до якої заявник просить стягнути з ТзОВ «Перспектива «Місто Буд» витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 100 000, 00 грн понесені під час розгляду справи в Західному апеляційному господарському суді та 97 735, 30 грн гонорару успіху, що складає 3 % від ціни позову.
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесення вказаних витрат, відповідачем до заяви долучено договір про правничу допомогу від 13.02.2025 № 13-02/25, додаток від 09.02.2026 № 2 до договору про правничу допомогу від 13.02.2025 № 13-02/25, рахунок на оплату від 17.02.2026 № 17/02, платіжна інструкція від 19.02.2026 № 8229 на суму 50 000, 00 грн, акт наданих послуг від 28.04.2026 № 28-04/26-1, додаток від 09.03.2026 № 3 до договору про правничу допомогу від 13.02.2025 № 13-02/25, рахунок на оплату від 25.03.2026 № 25/03, платіжна інструкція від 30.03.2026 № 8559 на суму 50 000, 00 грн, акт наданих послуг від 28.04.2026 № 28-04/26-2, детальний опис наданих послуг від 28.04.2026 року.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» (надалі клієнт) та АБ «Кавчук і Партнери» (надалі бюро) уклали договір про правничу допомогу від 13.02.2025 № 13-02/25 (надалі - договір про правничу допомогу), за яким бюро зобов`язалось здійснити захист прав, представництво інтересів або надати інші види професійної правничої допомоги клієнту, а клієнт зобов`язаний прийняти та оплатити її.
За умовами п. 2 договору про правничу допомогу бюро надає клієнту правничу допомогу щодо «представництва інтересів та захист прав клієнта у справі № 902/1364/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» про стягнення коштів». 
Додатком № 1 до договору про правничу допомогу сторони визначили перелік та вартість правової допомоги (послуг) адвоката в суді першої інстанції. 
09.02.2026 року клієнт та бюро уклали додаток № 2 до договору про правничу допомогу, яким визначили перелік та вартість правової допомоги адвоката в Західному апеляційному господарському суді з розгляду апеляційної скарги ТзОВ «Захід Фасад Буд Про». 
Відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору про правничу допомогу за згодою сторін винагорода (гонорар) бюро за надання правничої допомоги визначено у фіксованому розмірі і складає 50 000, 00 гривень.
Оскільки, ТзОВ «Перспектива «Місто Буд» було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі № 902/1364/24, клієнт та бюро 09.03.2026 уклали додаток № 3 до договору про правничу допомогу, яким визначили перелік та вартість правової допомоги адвоката в Західному апеляційному господарському суді з розгляду апеляційної скарги ТзОВ «Перспектива «Місто Буд». 
Відповідно до п. 3 додатку № 3 до договору про правничу допомогу за згодою сторін винагорода (гонорар) бюро за надання правничої допомоги визначено у фіксованому розмірі і складає 50 000, 00 гривень.
Отже, узгоджена між ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» та Адвокатським бюро «Кавчук і Партнери» загальна вартість правничої допомоги адвоката з розгляду обох апеляційних скарг в Західному апеляційному господарському суді у справі № 902/1364/24 є фіксованою та складає 100 000, 00 гривень.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 905/411/17 адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Разом з тим, колегія суддів враховує те, що правова позиція ТзОВ "Захід Фасад Буд Про" з моменту подання до місцевого господарського суду відзиву на позовну заяву є сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Кавчук А.В. надавав правову допомогу ТзОВ "Захід Фасад Буд Про" у суді першої інстанції, а тому відповідно детально обізнаний у справі, доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин для подачі апеляційному господарському суду не надано. 
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 викладено правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, а також приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суд має дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
З врахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що беручи до уваги принцип пропорційності, розумності та реальності адвокатських витрат, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення заяви відповідача: стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000, 00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції та відмови у задоволенні решти вимог заяви щодо стягнення 50 000, 00 грн витрат на правничу допомогу.

Щодо вимоги відповідача про відшкодування витрат на сплату гонорару успіху - 3 % від ціни позову у розмірі 97 735, 30 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 906/462/22.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд апеляційної інстанції, дослідивши докази надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, проаналізувавши практику ЄСПЛ та Верховного Суду, дійшов висновку, що вимоги представника відповідача про стягнення з позивача гонорару успіху у розмірі 45 000, 00 грн підлягають задоволенню, а в частині вимог про стягнення гонорару успіху у розмірі 52 735, 30 грн слід відмовити у їх задоволенні з врахуванням критерію розумності розміру вказаних витрат.
Колегія суддів констатує відсутність підстав для покладення на позивача відшкодування гонорару успіху у повному розмірі, який повинен сплатити відповідач на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді апеляційної інстанції, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених заявником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та врахувавши відсутність заперечень позивача щодо поданої відповідачем заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу заявлений представником відповідача у загальній сумі 197 735, 30 грн є явно завищеним.
З врахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Захід Фасад Буд Про” про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 95 000, 00 грн, в тому числі 45 000, 00 грн гонорару успіху, оскільки суд встановив, що цей розмір судових витрат доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а в частині вимог представника відповідача про стягнення з позивача 50 000, 00 грн витрат на правничу допомогу та 52 735, 30 грн гонорару успіху колегія суддів відмовляє.
При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку необхідності та вартості наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі.
У задоволенні решти вимог заяви ТзОВ "Захід Фасад Буд Про" про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

постановив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд» (02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд. 1, кабінет 615, код ЄДРПОУ 41654425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» (81100, Львівський район, Львівська область, м. Пустомити, вул. Вознесіння, буд. 7Б, код ЄДРПОУ 43097260) 50 000, 00 грн витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 45 000, 00 грн гонорару успіху.
3. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» відмовити.
4. Господарському суду Львівської області видати наказ.
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строки та в порядку, визначені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Манюк П.Т.

Суддя Рим Т.Я.

Суддя Прядко О.В.