ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа № 505/902/26
№ 3/505/522/2026
28 травня 2026 року        м. Подільськ
суддя Подільського міськрайонного Одеської області Ващук О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії №ПП002677 від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 11 березня 2026 року о 11 годині 10 хвилин в м. Подільськ, Одеської області на транспортному засобі ВАВЗ номерний знак НОМЕР_1 надав послуги з перевезення пасажирів у кількості 5 осіб без одержання ліцензії, передбачене п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.
В судовому засідання ОСОБА_1 вину за ч.1 ст.164 КУпАП не визнав, пояснив, що дійсно 11 березня 2026 року перевозив пасажирів в кількості 5 осіб із с. Новий Мир до м. Подільська, Одеської області на підставі договору від 01 березня 2026 року про надання волонтерської допомоги з перевезення осіб, копію якого надав суду.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи відносно ОСОБА_1 внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.
Згідно з ч.4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ПП002677 від 11 березня 2026 року, ОСОБА_1 11 березня 2026 року о 11 годині 10 хвилин в м. Подільськ, Одеської області на транспортному засобі ВАВЗ номерний знак НОМЕР_1 надав послуги з перевезення пасажирів у кількості 5 осіб без одержання ліцензії.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
У цьому контексті необхідно враховувати, що згідно п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», видача ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі.
При цьому відповідно до частини першої вищевказаного Закону суб`єкт господарювання - зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка провадить господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа підприємець.
Викладене узгоджується з положеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом(затверджених Постановою КМУ №1001 від 02.12.2015 року), які поширюються на суб`єктів господарювання: юридичних та фізичних осіб - підприємців, які провадять господарську діяльність з перевезення пасажирів.
Згідно роз`яснень, що містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно закону, треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва та юридичними особами.
Отже, за змістом Закону, суб`єктом відповідальності за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню, є фізична особа, зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності
Разом із тим, даних про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, а відповідно - є суб`єктом правопорушення, яке йому поставлене у вину, матеріали справи не містять.
Крім цього слід зазначити, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, доповідної записки старшого державного інспектора відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) в Одеській області Бондаренка Р., будь-яких інших доказів, що ОСОБА_1 здійснює саме господарську діяльність з метою отримання прибутку - перевезення пасажирів, адміністративні матеріали не містять.
Долучений до матеріалів відеозапис фіксує події, які мали місце 11 березня 2026 року та не підтверджує, що дії ОСОБА_1 щодо перевезення пасажирів без ліцензії мають систематичний характер, при цьому на вказаному відеозаписі не підтверджується обставини, що за свої послуги він отримав або очікував отримати певну оплату.
Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
На підставі ч.1 ст.164 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя О.В. Ващук