печерський районний суд міста києва

Справа № 757/12223/19-ц 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Андрієнко І.І.,
за участю: 
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправними та скасування рішення та висновку, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - відповідач, Мінекономрозвитку і торгівлі України), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - третя особа, ДП «Український інститут інтелектуальної власності»), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Апеляційної палати № 1609 від 05.11.2018 року, затверджене Міністерством економічного розвитку та торгівлі України за заявкою на винахід № а201503240; визнати протиправним та скасувати висновок № 19252/ЗА/17 від 01.08.2017 року, затверджений Міністерством економічного розвитку та торгівлі України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою на винахід № НОМЕР_1 ; зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повернути на кваліфікаційну експертизу заявку на винахід № а201503240; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 07.04.2015 року подала до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» заявку № а201503240 на видачу патенту України на винахід «Предмет жіночої білизни «Олена» та засіб з`єднання». 28.07.2015 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 15796/ЗА/15, відповідно до якого заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: за формулою винаходу не має новизни та винахідницького рівня. 07.10.2015 року позивачем надано ДП «Український інститут інтелектуальної власності» вмотивовану відповідь на попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 15796/ЗА/15 від 28.07.2015 року із скоригованою формулою заявки на винахід, скоригованим описом патенту, скоригованим рефератом. 22.10.2015 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено остаточний висновок про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи № 22592/ЗА/15, що затверджений 22.10.2017 року Державною службою інтелектуальної власності України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою № а201503240. Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності з запереченнями на висновок № 22592/ЗА/15 від 22.10.2015 року. Рішенням Апеляційної палати, затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 19.04.2016 року № 159-Н, заперечення позивача задоволено, висновок № 22592/ЗА/15 від 22.10.2015 року скасовано, а заяву направлено для подальшого розгляду. 10.05.2017 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» знову направило позивачу черговий попередній висновок кваліфікаційної експертизи 11443/ЗА/17, в якому експертиза визначалася з підставами невідповідності заявленого винаходу умовам правової охорони, зокрема визначеним ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: за формулою винаходу не має винахідницького рівня. 24.05.2017 року позивачем в котрий раз було направлено до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» вмотивовану відповідь на попередній висновок, проте 01.08.2017 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» вдруге складено остаточний висновок про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи № 19252/ЗА/17, затверджений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою № а201503240. Позивач не погоджуючись з таким черговим рішенням, звернулася до Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності з запереченнями на висновок № 19252/ЗА/17 від 01.08.2018 року. Проте, рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.11.2018 року № 1609, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заперечення, та рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.08.2017 року № 19252/ЗА/17 про відмову у видачі патенту на винахід «Предмет жіночої білизни «Олена» та засіб з`єднання» за заявкою № а201503240 залишено чинним. Не погоджуючись з рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.11.2018 року № 1609 та висновком Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.08.2017 року № 19252/ЗА/17, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2019 року справу розподілено та передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
11.03.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Лемещука О.В. надійшла заява, у якій останній просив визнати причину пропуску процесуальних строків поважною та поновити процесуальні строки.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправними та скасування рішення та висновку та підготовче засідання у справі призначено на 09.07.2019 року.
24.06.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Тюріної Л.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки усі твердження позивача про відповідність винаходу умові патентоспроможності «винахідницький рівень» є лише суб`єктивними та недоведеними жодними належними доказами.
Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2019 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву та, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 07.11.2019 року.
09.07.2019 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка була передана головуючому судді після підготовчого засідання.
07.11.2019 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та підготовче засідання призначено на 04.03.2020 року.
04.03.2020 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та підготовче засідання призначено на 15.06.2020 року.
01.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Тюріної Л.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
15.06.2020 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотань представників, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 29.10.2020 року.
26.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Тюріної Л.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
29.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 29.10.2020 року, без фіксування технічними засобами та за відсутності представника позивача.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 04.03.2021 року.
04.03.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника третьої особи - адвоката Боголюбської А.-М.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року, у зв`язку із задоволення клопотання представника третьої особи про відкладення розгляду справи, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 22.04.2021 року.
22.04.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю., надійшла заява про заміну неналежного відповідача - Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, на належного відповідача - Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності».
Окрім цього, 22.04.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю., надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі позивача та його представника.
22.04.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Запорожець Л.Г. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 22.04.2021 року, без фіксування технічними засобами.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 року замінено неналежного відповідача у справі - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на належного відповідача - Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - відповідач, Укрпанент).
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 року визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 09.09.2021 року.
09.09.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява, у якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просив закрити підготовче провадження й призначити справу до розгляду по суті.
09.09.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Запорожець Л.Г. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у якій остання просила не закривати підготовче провадження у справі, надати час для підготовки відзиву на позовну заяву.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2021 року, у зв`язку із задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 20.12.2021 року.
06.10.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява, у якій останній просить долучити до матеріалів справи докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками. 
20.12.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправними та скасування рішення та висновку, та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 14.04.2022 року.
28.12.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Запорожець Л.Г. надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2022 року відзив представника відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправними та скасування рішення та висновку - повернуто представнику відповідача.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2022 року, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 19.09.2022 року.
19.09.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
19.09.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Запорожець Л.Г. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 19.09.2022 року, без фіксування технічними засобами.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року, у зв`язку з неявкою представника позивача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 02.11.2022 року.
31.10.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Шаповалова Р.Ю. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
В судове засідання 02.11.2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 31.10.2022 року просив суд розглядати справу у їх відсутність.
Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд встановив, що 07.04.2015 року ОСОБА_1 подала до ДП «Український інститут промислової власності» заявку № а201503240 на видачу патенту України на винахід «Предмет жіночої білизни «Олена» та засіб з`єднання» (том 1, а.с. 15-30).
ДП «Український інститут промислової власності» повідомленням про завершення формальної експертизи за заявкою на винахід від 27.05.2015 року повідомило, що за її результатами заявка визнана такою, що відповідає ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» в редакції від 01.06.2000 року, та прийнято рішення про можливість проведення кваліфікаційної експертизи заявки на видачу патенту на винахід (том 1, а.с. 31).
ДП «Український інститут промислової власності» повідомленням по заявці на винахід (корисну модель) від 01.07.2015 року, повідомило про початок кваліфікаційної експертизи за заявкою на винахід (корисну модель) (том 1, а.с. 32).
28.07.2015 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 15796/ЗА/15, відповідно до якого заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» за формулою винаходу не має новизни та винахідницького рівня (том 1, а.с. 33-36).
07.10.2015 року ОСОБА_1 направила ДП «Український інститут інтелектуальної власності» вмотивовану відповідь на попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 15796/ЗА/15 від 28.07.2015 року зі скоригованою формулою заявки на винахід, скоригованим описом патенту, скоригованим рефератом (том 1, а.с. 37-42).
22.10.2015 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено остаточний висновок № 22592/ЗА/15 про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи, затверджений Державною службою інтелектуальної власності України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту на винахід (том 1, а.с. 43-46).
11.08.2016 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 16962/ЗА/16, відповідно до якого заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» за формулою винаходу не є новим та не має винахідницького рівня (том 1, а.с. 47-51).
05.09.2016 року ОСОБА_1 направила ДП «Український інститут інтелектуальної власності» вмотивовану відповідь на попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 16962/ЗА/16 від 11.08.2016 року (том 1, а.с. 52-57).
10.05.2017 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 11443/ЗА/17, відповідно до якого заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» за формулою винаходу не має винахідницького рівня (том 1, а.с. 64-67).
01.08.2017 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено остаточний висновок № 19252/ЗА/17 про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи, що затверджений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, який набув статусу рішення про відмову у видачі патенту за заявкою № НОМЕР_1 (том 1, а.с. 74-78).

05.11.2018 року колегія Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за результатом розгляду заперечень ОСОБА_1 , прийняла рішення, яким відмовила ОСОБА_1 у задоволенні заперечення, рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.08.2017 року про відмову у видачі патенту на винахід «Предмет жіночої білизни «Олена» та засіб з`єднання» за заявкою № НОМЕР_1 залишено чинним (том 1, а.с. 80-93).
Вказане рішення затверджене наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження рішення Апеляційної палати щодо заперечення на заявку № а201503240» № 1609 від 05.11.2018 року (том 1, а.с. 119).
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.
Статтею 462 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Умови та порядок видачі патенту встановлюються законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології.
Згідно з ч. 1 ст. 460 ЦК України корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання.
Об`єктом корисної моделі може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології (ч. 2 ст. 460 ЦК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень), винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.
Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень), винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об`єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу (корисної моделі) повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати
Як визначено у ч. 7 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) обсяг правової охорони, винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. 
Відповідно до ч.ч. 1, 6-11 ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) особа, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) і має на це право, подає до Установи заявку. У заяві про видачу патенту (деклараційного патенту) необхідно вказати заявника (заявників) і його (їх) адресу, а також винахідника (винахідників). Винахідник має право вимагати, щоб його не згадували як винахідника даного винаходу (корисної моделі) в будь-якій публікації Установи, зокрема у відомостях про заявку чи патент. Опис винаходу (корисної моделі) повинен викладатися у визначеному порядку і розкривати суть винаходу (корисної моделі) настільки ясно і повно, щоб його зміг здійснити фахівець у зазначеній галузі. Формула винаходу (корисної моделі) повинна виражати його суть, базуватися на описі і викладатися у визначеному порядку ясно і стисло. Реферат складається лише для інформаційних цілей. Він не може братися до уваги з іншою метою, зокрема для тлумачення формули винаходу (корисної моделі) і визначення рівня техніки. Інші вимоги до документів заявки визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності відповідно до цього Закону. За подання заявки сплачується збір. Документ про сплату збору повинен надійти до Установи разом з заявкою або протягом двох місяців після дати подання заявки. Цей строк продовжується, але не більше ніж на шість місяців, якщо до його спливу буде подано відповідне клопотання та сплачено збір за його подання
Згідно з ч.ч. 1, 18 ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи, складається з попередньої експертизи, формальної експертизи та, за заявкою стосовно патенту на винахід (секретний винахід), - кваліфікаційної експертизи і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності. Якщо є підстави вважати, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, то заклад експертизи надсилає заявнику про це обґрунтований попередній висновок з пропозицією надати мотивовану відповідь з усуненням, у разі необхідності, зазначених у висновку недоліків. Відповідь заявника надається у строк, встановлений частиною шостою цієї статті для додаткових матеріалів, та береться до уваги під час підготовки висновку експертизи за заявкою. При цьому питання щодо дотримання вимоги єдиності винаходу вирішуються відповідно до частини п`ятнадцятої цієї статті
Як визначено у ч. 1, 4, 5 ст. 24 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) заявник може оскаржити рішення Установи за заявкою у судовому порядку, а також до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання рішення Установи чи копій матеріалів, затребуваних відповідно до частини третьої статті 16 цього Закону. Оскарження рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, до Апеляційної палати здійснюється шляхом подання заперечення проти рішення у порядку, встановленому цим Законом та на його основі регламентом Апеляційної палати, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності. За подання заперечення сплачується збір. Якщо збір не сплачено у строк, зазначений у частині першій цієї статті, заперечення вважається неподаним, про що заявнику надсилається повідомлення. За результатами розгляду заперечення Апеляційна палата приймає мотивоване рішення, що затверджується наказом Установи та надсилається заявнику
Відповідно до ч. 5 ч. 9 ст. 24 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) заявник може оскаржити затверджене Установою рішення Апеляційної палати у судовому порядку протягом двох місяців від дати одержання рішення
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.11.2018 року № 1609 та висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.08.2017 року № 19252/ЗА/17 є протиправними, та підлягають скасуванню.
Так, судом встановлено, що вказані рішення були прийнятті на підставі знань фахівців в сфері інтелектуальної власності, наданих за результатами проведення науково-технічної експертизи.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправними та скасування рішення та висновку є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат.
Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 1, 7, 12, 24 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст. ст. 16, 418, 460, 462 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 15, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:
В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправними та скасування рішення та висновку - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Відповідач: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2, код ЄДРПОУ 31032378.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Григоренко