Справа № 569/22180/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судового засідання Баланович М.В.
за участі представника позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
представника відповідача ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить припинити право одноосібної приватної власності ОСОБА_2 наквартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з  ОСОБА_2 судові витрати.
Позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2  з 22.02.1997 року перебувала у шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2025 року у справі №569/790/25 шлюб було розірвано. В період шлюбу, за спільні кошти ними набуто у власність спірне майно: квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Спірний автомобіль перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_2 . Вартість автомобіля становить 518806,74 грн. Крім того, 08.04.2023 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб AUDI A4, р.н. НОМЕР_2 , на підставі договору дарування, дарувальником виступав ОСОБА_4 . Даний транспортний засіб не є предметом спору. В добровільному порядку вирішити питання поділу вказаного майна не вдалося, а тому звертається до суду з даним позовом.
ОСОБА_2  звернулася до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, в якому просить поділити спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , припинити спільну сумісну власність подружжя; виділити в особисту приватну власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_1 .  Стягнути з ОСОБА_4  на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну ОСОБА_2 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в розмірі 921432,24 грн та за належну ОСОБА_2 1/2 частку ринкової вартості автомобіля марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 259404,37 грн; стягнути з  ОСОБА_4 судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2  з 22.02.1997 року перебувала у шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2025 року у справі №569/790/25 шлюб було розірвано. В період шлюбу, за спільні кошти ними набуто у власність спірне майно: квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Крім того, за час перебування у шлюбі сторонами було придбано будинок по АДРЕСА_2 , який незаконно був оформлений на матір ОСОБА_4 , та буде предметом поділу в окремому позові. Між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, спільно користуватися спірною квартирою не має можливості, а тому просить спірну квартиру виділити у власність ОСОБА_4 . Оскільки їй на праві власності належить автомобіль AUDI A4, р.н. НОМЕР_2 , тому спірний автомобіль слід виділити у власність ОСОБА_4 . А тому, просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь грошову компенсацію за спірне майно. ОСОБА_5 вартість спірного майна вона не оспорює.
27.11.2025 ОСОБА_4 подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. Зазначає, що спірний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_2 , та з моменту придбання перебуває у її володінні та користуванні. ОСОБА_4 не має доступу до автомобіля, оскільки перебуває за кордоном. А тому, спірний автомобіль слід передати ОСОБА_2 , яка ним користується та стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за 1/2 частки автомобіля. Жодних перешкод щодо поділу нерухомого майна по 1/2 частці між сторонами немає.
Ухвалою суду від 21.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 19.01.2026 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою суду від 12.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, в зустрічному позові просив відмовити.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 зустрічний позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, в первісному позові просили відмовити.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та встановивши відповідні до них правовідносини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2  з 22.02.1997 року перебувала у шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2025 року у справі №569/790/25 шлюб було розірвано. 
Під час перебування у шлюбі, за спільні кошти ними набуто у власність спірне майно: квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2  22.12.2022 року, що слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Перебуваючи у шлюбі сторони придбали автомобіль марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_1  право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 , згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів (а.с.18)
Положеннями статті 60 СК України визначено що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).
Тлумачення змісту статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи наведені норми сімейного законодавства України, можна дійти висновку, що майно, яке набуте подружжям під час перебування у шлюбі, є об`єктом права спільної сумісної власності цього подружжя та у випадку вирішення питання про його розподіл підлягає поділу між сторонами у рівних частках.
Відтак, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, суд вважає за можливе поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ем в рівних частках, по 1/2 частці за кожним, право власності на: квартиру АДРЕСА_1 .
Задоволення вимоги про поділ майна як спільної сумісної власності шляхом визнання за сторонами права власності на її частки за кожним свідчить і про припинення правового режиму спільної сумісної власності на такі об`єкти.
Відповідно, вимога позивача ОСОБА_4 про припинення права одноосібної приватної власності ОСОБА_2 наквартиру АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню.
Підстав для задоволення зустрічної вимоги ОСОБА_2 щодо виділення в особисту приватну власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_4  на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за належну ОСОБА_2 1/2 частку спірної квартири суд не вбачає, а тому така зустрічна позовна вимога не підлягає до задоволення.
Позивач стверджує, що спірний транспортний засіб знаходяться у власності та користуванні відповідача ОСОБА_2 . Докази на спростування вказаної обставини у справі відсутні.
Беручи до уваги, що спільним майном фактично користується відповідач, а також враховуючи, що позивач погоджується на отримання грошової компенсації його частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, запропонований позивачем варіант поділу спільного майна подружжя суд вважає прийнятним.
Вартість спірного автомобіля становить 518806,74 грн., сторонами не оспорюється.
Частки сторін у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки доказів наявності іншої домовленості між подружжям матеріали справи не містять. Таким чином, грошова компенсація частки позивача у праві спільної сумісної власності на спірний транспортний засіб становить 259403 гривні 37 коп. 
З огляду на встановлені обставини, первісний позов ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ майна подружжя належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
Визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя автомобіля марки "Nissan", модель "Leaf", 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 259403 (двісті п"ятдесят дев"ять тисяч чотириста три) гривні 37 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 
Відповідач: ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 
Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.
Суддя І.О.Гордійчук