ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/1843/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення йому в період з 13.09.2022 року по 26.01.2024 року перерахунку грошового забезпечення, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р., 01.01.2023 року та 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.;
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити йому перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові виді грошового забезпечення) за період з 13.09.2022 року по 26.01.2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р., 01.01.2023 року та 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив строк звернення до суду, а наведені ним підстави для поновлення такого строку є неповажними.
Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені без належного дослідження доказів. Апелянт зазначає, що лише після отримання у березні 2025 року листа Військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2025 №1290 разом із карткою особового рахунку він отримав документально підтверджену інформацію про складові та розмір виплаченого йому грошового забезпечення. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За змістом частини другої статті 122 КАС України перебіг строку звернення до суду розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права під час звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу 26.01.2024 року.
Проте колегія суддів вважає такий висновок передчасним.
Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є не факт виплати окремих складових грошового забезпечення, а правильність визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами станом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та 01.01.2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017.
Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи міститься витяг з наказу від 26.01.2024 року про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, який містить відомості про окремі належні до виплати суми, у тому числі премії та надбавки.
Разом із тим зазначений документ не містить відомостей про порядок визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, застосовані розрахункові величини, тарифні коефіцієнти, базу нарахування та інші показники, необхідні для перевірки правильності обчислення грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704.
Тому сам факт ознайомлення позивача із наказом про виключення зі списків особового складу не свідчить про його обізнаність щодо правильності застосування відповідачем нормативного механізму обчислення грошового забезпечення, який є предметом спору у даній справі.
З матеріалів справи вбачається, що листом від 19.02.2025 року №1290 відповідачем позивачу надано картку особового рахунку, яка містить деталізовані відомості про проведені нарахування та виплати.
Наведені обставини свідчать про те, що питання моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про можливе порушення свого права, не є очевидним та потребує дослідження під час розгляду справи.
Колегія суддів також враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23, відповідно до яких перебіг строку звернення до суду у спорах щодо належних виплат пов`язується з моментом отримання особою достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг та характер нарахованих і виплачених сум.
За відсутності доказів того, що аналогічна інформація була надана позивачу раніше, висновок суду першої інстанції про початок перебігу строку звернення до суду саме з 26.01.2024 року не може вважатися належним чином обґрунтованим.
Крім того, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не вправі підміняти розгляд справи по суті та вирішувати спірні питання факту, якщо такі обставини потребують дослідження доказів.
У даному випадку питання про момент, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, є спірним та потребує оцінки доказів у межах розгляду справи.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву позивачу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, є порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії -скасувати.
Справу №340/1843/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України. 
Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов