Справа № 127/33913/25
Провадження 2/127/7684/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/33913/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 27.10.2025 року і мотивований тим, що 14.05.2024 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 на підставі ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою веб сайту (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений договір про споживчий кредит № 47948289, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит – 2 500 грн. на 730 днів, з 14.05.2024 року по 13.05.2026 року (включно) та складається з дисконтного (пільгового періоду – 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується в рекомендовану дату платежу - 27.05.2024 року, із сплатою процентів за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового періоду – 0, 01 % за 1 день фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Відповідачу кредитні кошти були перераховані на банківську картку, в обсязі та у строк, визначені умовами договору.
ТОВ «Еко Фін» умови договору виконало в повному обсязі, відповідач умов договору не виконав, кредитних коштів згідно графіку не повертав. 
02.10.2025 року був укладений договір № 02-10/25, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором № 47948289.
Станом на день формування позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором № 47948289 від 14.05.2024 року становить 15 275 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 2 500 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги – 12 675 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості – 100 грн.
На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Факторинг Партнерс» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 47948289 від 14.05.2024 року в розмірі 15 275 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору – 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу – 9 000 грн.
Представник позивача – Я.Сердійчук в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Дейнека О.В. надав заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні вимог в частині стягнення процентів, нарахованих понад встановлений законом граничний розмір. Просив суд здійснити перевірку правильності розрахунку заборгованості відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що 14.05.2024 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 на підставі ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою веб сайту (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений договір про споживчий кредит № 47948289, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит – 2 500 грн. на 730 днів, з 14.05.2024 року по 13.05.2026 року (включно) та складається з дисконтного (пільгового періоду – 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується в рекомендовану дату платежу - 27.05.2024 (п. 2.4, 2.8), із сплатою процентів за пільговою ставкою – 3, 65 % річних (денна процентна ставка – 0, 01% за 1 день п.2.6). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду і закінчується 13.05.2026 року (п.2.5), із сплатою 365 % річних (денна процентна ставка – 1% за 1 день п.2.7) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки п.2.7 договору.
Згідно п.2.11 розмір процентної ставки не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.
Плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену цим договором та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку ТОВ і закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок ТОВ (п.2.12).
Укладанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився з інформацією, наведеною в паспорті споживчого кредиту, який надано разом із офертою/проектом кредитного договору, що розміщується в його особистому кабінеті кредитодавцем (п.3.1.2.3) Зокрема, згідно п. 3.1.2.4 позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору, визначеннями, умовами, змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил.
Зокрема, згідно п.3.2.1.1., позичальник зобов`язувався повернути ТОВ кредит та проценти за користування кредитом згідно умов договору, графіку розрахунків (платежів). Нарахування процентів здійснюється по дату остаточного погашення заборгованості, по дату завершення строку кредитування (п.3.2.1.4.1).
У випадку невиконання позичальником умов цього договору, зокрема, порушення позичальником строків оплати процентів тощо, кредитор згідно п.3.2.2.2.1 має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за кредитом, а позичальник зобов`язаний повернути кредит, в т.ч. належні до сплати проценти та інші платежі, у т.ч. строк сплати яких не настав, не пізніше дня наступного за днем одержання такої вимоги (п.3.2.2.2.2.).
На рахунок НОМЕР_1 , що ним був повідомлений у договорі № 47948289, 14.05.2024 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти – 2 500 грн., що підтверджено квитанцією № 41568-29133-01453.
Згідно графіку платежів, що погоджений сторонами та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, в рекомендовану дату повернення кредиту – 27.05.2024 року кредит в сумі 2 500 грн. не був повернутий, останній платіж – 13.05.2026 року становить загалом 20 403, 50 грн. (в т.ч. тіло – 2 500 грн., проценти – 17 903,50 грн.). Реальна річна процентна ставка за договором – 2456,15 %, розрахунок якої здійснено відповідно до Методики розрахунку реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що визначена в дод 3 до Правил розрахунку небанківськими фінустановами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою Правління НБУ 11.02.2021 року № 16.
Всупереч вимог п.4.3.1 договору, позичальник не виконав умови договору, своєчасно кредит та інші платежі, обумовлені договором не повернув.
02.10.2025 року був укладений договір № 02-10/25, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором № 47948289.
Станом на день формування позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором № 47948289 від 14.05.2024 року становить 15 275 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 2 500 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги – 12 675 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості – 100 грн. 
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1046 ЦК України визначено: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що за умовами кредитного договору від 14.05.2024 року кредитні кошти – 2 500 грн. були надані ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на його банківський картковий рахунок, реквізити якого були вказані ним при укладенні договору.
Договір від 14.05.2024 року укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт пропозиції) та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайти товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір позики та кредитний договір з відповідачем не були б укладені.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Необхідно, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 14.05.2024 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 кредитного договору № 47948289 та отримання позичальником кредитних коштів, позивач надав докази переходу права вимоги до позивача за вказаним кредитним договором.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, станом на день формування позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором № 47948289 від 14.05.2024 року становить 15 275 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 2 500 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги – 12 675 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості – 100 грн. 
Згідно ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.
Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виглядіпроцентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються:
1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит;
2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту.
Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:
ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де
ДПС – денна процентна ставка;
ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом;
ЗРК – загальний розмір кредиту;
t - строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки.
У даному випадку реальна річна процентна ставка за договором – 2456, 15 %, розрахунок якої здійснено відповідно до Методики розрахунку реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що визначена в дод 3 до Правил розрахунку небанківськими фінустановами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою Правління НБУ 11.02.2021 року № 16.
Кредит – 2 500 грн. наданий на 730 днів, з 14.05.2024 року по 13.05.2026 року (включно) та складається з дисконтного (пільгового періоду – 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується в рекомендовану дату платежу - 27.05.2024 (п. 2.4, 2.8), із сплатою процентів за пільговою ставкою – 3, 65 % річних (денна процентна ставка – 0, 01% за 1 день п.2.6). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду і закінчується 13.05.2026 року (п.2.5), із сплатою 365 % річних (денна процентна ставка – 1% за 1 день п.2.7) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Договором прямо передбачено, що надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки п.2.7 договору.
Згідно п.2.11 розмір процентної ставки не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.
Таким чином, розрахунок боргу відповідає Закону України «Про споживче кредитування», тому заперечення відповідача щодо невірного обрахунку є безпідставними. 
Станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, тому з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 47948289 від 14.05.2024 року в загальному розмірі 15 275 грн.
При зверненні до суду з позовом позивач сплатив (із застосуванням коефіцієнта 0,8) судовий збір в сумі 2 422, 40 грн., про що надав платіжну інструкцію від 20.10.2025 року.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2 422,40 грн.
Правнича допомога позивачеві у даній справі була надана АО «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, згідно п. 4.1 якого вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, оплата послуг – після надання відповідного рахунку для оплати (п.4.2), витягу з акту № 20 від 10.10.2025 року про надання юридичної допомоги: надання усної консультації– 2 години, загальною вартістю 3 000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 2 год., загальною вартістю 6 000 грн. (загалом 9 000 грн.).
Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані АО «Лігал Ассістанс» роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позовних вимог, а також враховуючи співмірність витрат на правничу допомогу із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторін, суд вважає необхідним компенсувати позивачу понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн
Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 526, 625, 629, 638, 1050, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 223, 247, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371, інд.03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) заборгованість за кредитним договором № 47948289 від 14.05.2024 року в розмірі 15 275 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн., а також судові витрати: судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складене 05 травня 2026 року.

Суддя: