Справа № 487/4341/26 
Провадження № 3/487/822/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2026 о 09 год. 15 хв. в м. Миколаєві на вул. Партизанська, 33, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці які не реагують на світло, почервоніння очей). Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ММР Міська лікарня 1 відмовився у присутності двох свідків. Правопорушення вчинено повторно протягом року , притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП Баштанським районним судом 24.03.2026. Вказаним, особа порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Також, 23.05.2026 о 09 год. 15 хв. в м. Миколаєві на вул. Партизанська, 33, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія категорії «В», тобто не мав права керування. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова серія ЕНА №7001151 від 28.04.2026, був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.
Постановою від 08.06.2026 справи про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 , за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130КУпАП об`єднано в одне провадження.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.
До адміністративних матеріалів додані письмові заяви ОСОБА_1 згідно яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності визнає свою вину у повному об`ємі та просить розглянути проколи про притягнення його до адміністративної відповідальності без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Згідно з диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. У ст. 126 КУпАП законодавець розмежовує керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.3 ст.126 КУпАП) та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
На підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №673281 від 23.05.2026, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, фотоматеріали, пояснення та інші матеріали справи. 
Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення достатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1а ПДР України, повторно здійснив правопорушення усвідомлюючи та допускаючи настанням для нього відповідальності, останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.
Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі за текстом ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду (далі - Порядку), медичному огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Факт скоєння особою, що притягається до адміністративної відповідальності вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №673291 від 23.05.2026, поясненнями, направленням, фотоматеріалами, постановою Баштанського районного суду від 24.03.2026 у справі №468/317/26, відеоматеріалами та іншими доказами.
Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.5 ПДР України, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП та повторно протягом року порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, здійснив правопорушення усвідомлюючи та допускаючи настанням для нього відповідальності, останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, відомості про особу порушника, його відношення до вчиненого проступку, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність.
Також суд враховує відсутність у особи посвідчення водія на права керування транспортними засобами.
Враховуючи особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 та ч.2 ст. 130 КУпАП і відповідно до санкцій вказаних статей накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років.
Крім того, відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн., який необхідно сплатити на рахунок (Отримувач Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/21081100, ЄДРПОУ 37992030, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA698999980313030106000014480 код класифікації доходів бюджету 21081100) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років.
Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: (номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106), найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя    А.А. Лагода