ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/115/25  Номер провадження 33/814/103/26	Головуючий у 1-й інстанції Коваленко О. А.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з секретарем Гнітько А.М.
з участю захисника Янченко С.І.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чабаненка В.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, пенсіонер, маючий неповнолітню дитину, особа з інвалідністю 3 групи,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення – штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 28 грудня 2024 року о 19 год. 40 хв. в м. Лубни Полтавської області на проспекті Володимирському біля будинку 54/2 керував автомобілем КІА OPIRUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України.
При цьому заперечує наявність в ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність у працівників поліції підстав пропонувати йому пройти відповідний огляд.
Стверджує, що лише у разі відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський мав право скласти відповідний протокол у присутності двох свідків.
Зауважує, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд із застосуванням алкотестера Драгер, проте поліцейський не вжив заходів для проведення такого огляду.
Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським за відсутності свідків.
Вказує, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу оформлення направлення водія транспортного засобу для проведення такого огляду до закладу охорони здоров`я є обов`язковим. 
Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння і в медичному закладі, лише наполягав на відібранні у нього зразків крові для досліджень.
Зазначає, що на стан ОСОБА_1 могли вплинути заспокійливі ліки, які він приймав у зв`язку з сімейними обставинами та звертає увагу на наявність у підзахисного на утриманні неповнолітньої доньки, яка має проблеми зі здоров`ям, та батьків похилого віку.
Крім того, ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про закриття провадження у справі стосовно нього на підставі ст.38 КпАП України у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про застосування приписів ст.38 КпАП України, перевіривши докази та доводи апеляційної скарги і клопотання, приходжу до такого.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.
Фактичні обставини відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №776524 від 28 грудня 2024 року і підтверджуються відеозаписом події, який долучений до цього протоколу.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд є неприйнятними.
Відповідно до п.2.5.Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас законодавство України не передбачає примусового огляду на стан сп`яніння у цій категорії справ, залишаючи за водієм можливість самостійно розпоряджатися своїми правами.
З наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапису видно, що пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським зроблена у відповідності з вимогами ч.2 ст.266 КпАП України із застосуванням технічних засобів відеозапису.
Всупереч доводам захисника, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський під час спілкування з порушником виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають приписам п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та запропонував пройти огляд у встановленому Законом порядку.
Проте ОСОБА_1 на місці події своєю поведінкою демонстрував очевидне небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, ігноруючи відповідні пропозиції поліцейського, а тому суддя обґрунтовано вказав про відмову ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про необхідність обов`язкової присутності двох свідків при відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суперечать приписам закону.
Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З огляду на те, що фактичні обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовані нагрудною камерою працівника патрульної поліції, присутність двох свідків в даному випадку не є обов`язковою.
Доводи клопотання ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження у справі через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом строків, передбачених ст.38 КпАП України, є неприйнятними.
Відповідно до цієї норми Закону, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КпАП України, 28 грудня 2024 року, а адміністративне стягнення на нього накладене 20 травня 2025 року, тобто до сплину строків, визначених ст.38 цього Кодексу.
Закінчення річного строку з дня вчинення правопорушення на день розгляду справи апеляційним судом не може бути підставою для закриття провадження у справі у відповідності з п.7 ст.247 КпАП України, а тому клопотання ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.
Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.
Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Порушень закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді, не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Чабаненка Валерія Олексійовича – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.