Справа № 588/146/26
провадження № 2/588/226/26
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року          м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: 
головуючий суддя Лебедь О. В., 
за участю: секретар судового засідання Ноздріна В. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Тростянецької міськоїради про захист порушених прав на житло,

У С Т А Н О В И В:
Позиції сторін
Позивач ОСОБА_1 у лютому 2026 року звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він 19.06.2023 звернувся до відповідача із письмовим зверненням з приводу надання житла як учаснику бойових дій, оскільки свого житла не має.
Так, 06.07.2023 позивача поставлено на квартальний облік першочергової черги отримання житла, однак 04.08.2025 останньому відмовлено.
Позивач вважає дії Тростянецької міської ради протиправними, оскільки пройшов дворічний термін впродовж якого відповідач мав забезпечити житлом учасника бойових дій, який перебуває на її квартирному обліку та має документально підтверджене поранення відповідно до протоколу від 13 липня 2022 року 12 Регіональної військово-лікарської комісії № 555.
Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд 1) визнати протиправною бездіяльність Тростянецької міської ради з приводу порушення гарантованих законодавством прав учасника бойових дій ( ОСОБА_1 ) щодо отримання передбаченого чинним законодавством житла у дворічний термін при наявності підтвердженого поранення з дати постановки його на квартирний облік; 2) зобов`язати Тростянецьку міську раду надати житло ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, що має поранення пов`язане із захистом Батьківщини відповідно до встановленої процедури в строки передбачені чинним законодавством.
Представниця відповідача ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву у якому зазначила, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб та забезпечення житлом осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю, з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.
Станом на 01.01.2026 відповідачем проведено роботу з актуалізації списків квартирного обліку, й фактичний номер перебування позивача у списках першочергової черги отримання житла з № 83 змінився на № 81. При цьому номер справи квартирного обліку лишився незмінним № 83/370.
Згідно положень п. 22 Правил Позивач вважається прийнятим на квартирний облік при виконавчому комітету Тростянецької міської ради лише з 06.07.2023. Тобто, із врахуванням актуалізованих Відповідачем списків квартирного обліку, перед Позивачем у першочерговій черзі ще 80 родин.
Представниця відповідача зазначила, що у списках позачергової та першочергової черги отримання житла при виконкомі міської ради, громадяни та члени їх родин перебувають з 1982, 1984, 1991 років, які до сьогодення потребують поліпшення житлових умов. Надання житла Позивачу який перебуває на квартирному обліку лише з 2023 року, а не з 1982 року у порівнянні з іншими особами, як особи з позачергової чи першочергової черг отримання житла є прямим порушенням положень Конституції України, ЖК України та Правил та призведе до порушення прав інших осіб, які перебувають на квартирному обліку та/або мають пільги у порівнянні з Позивачем, аналогічні пільги як і Позивач на позачергове та/або першочергове отримання житла.
На підставі зазначеного представниця відповідача просила відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 11.02.2026 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 04.03.2026.
Довідкою секретаря судового засідання від 04.03.2026 розгляд справи відкладено до 09.04.2026 у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті.
Протокольною ухвалою суду від 09.04.2026 розгляд справи відкладено до 01.05.2026 за клопотанням представниці відповідача.
Ухвалою суду від 01.05.2026 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду на 03.06.2026.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справ у відсутність сторони позивача та просив позовні вимоги задовольнити.
Представниця відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав зазначених у відзиві.
Заслухавши представницю відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 25 зв.).
15.06.2023 ОСОБА_1 подав заяву до Тростянецької міської ради про прийняття на квартирний облік для одержання житлової площі та включення в списки на отримання житлового приміщення як учасника бойових дій, який не має власного житла (а.с. 24).
Відповідно до посвідченням серії НОМЕР_1 від 24.04.2023 ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 7, 25).
Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК від 13.06.2022 року ОСОБА_1 має поранення пов`язане із захистом батьківщини (а.с 3 зв).
Згідно з рішенням Тростянецької міської ради № 297 від 06.07.2023 ОСОБА_1 прийнято на квартирний облік за № 83/370 першочергової черги отримання житла (а.с. 4).
Водночас, відповіддю виконавчого комітету Тростянецької міської ради № Г-1615/03-17 від 04.08.2025 позивачу повідомлено, що житло йому може бути надано лише після того, як особи з попередніх черг (позачергової або першочергової) отримають житло (а.с. 4зв.).
Також, у матеріалах справи містяться: витяги зі списків громадян, які знаходяться на квартирному обліку і користуються правом першочергового отримання та позачергового отримання при виконавчому комітеті Тростянецької міської ради станом на 01.01.2026; рішення Виконавчого комітету Тростянецької міської ради № 529 від 05.08.2025 Про порядок розподілу житлових приміщень відповідно до списків квартирного обліку у 2025 році; рішення Виконавчого комітету Тростянецької міської ради № 77 від 22.01.2026 Про порядок розподілу житлових приміщень відповідно до списків квартирного обліку у 2025 році; повідомлення Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 21.05.2024 щодо розподілу розміру житлової площі на число членів сім`ї, що спільно проживають; Постанова Обласної ради професіональних спільнот № 383 від 26.12.1984 щодо правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Сумській області; рішення Виконавчого комітету Тростянецької міської ради № 76 від 22.01.2026 Про оновлення списків квартирного обліку при виконавчому комітеті Тростянецької міської ради (а.с. 29-30, 31-32, 33, 34, 36, 37-38, 39).
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1, 2 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У відповідності до частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, судом установлено, що станом на день розгляду справи житло позивачу не надано, докази зворотнього у справі відсутні.
Суд критично оцінює аргументи відповідача з приводу відсутності у ОСОБА_1 прав на поліпшення житлових умов, через його реєстрацію в будинку батьків за адресою АДРЕСА_1 .
Така позиція ґрунтується на постанові виконкому Сумської обласної ради народних депутатів УРСР та Обласної ради професійних спілок від 26.12.1982 №383 якою встановлено, що потребують поліпшення житлових умов громадяни, у яких на кожного члена сім`ї припадає менше 6 метрів квадратних житлової площі. За даними дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи будинок за адресою АДРЕСА_1 має 62,3 метри квадратних житлової площі. Враховуючи кількість зареєстрованих у будинку осіб (а.с. 26 зв.) представниця відповідача дійшла висновку про відсутність у ОСОБА_1 права на поліпшення житлових умов. Пункт 3.1 зазначеної постанови посилається саме на прописку в певному населеному пункті.
Нормативно-правові акти прийняті за часів УРСР діють в тій частині, в якій вони не суперечать законодавству України.
Сучасна реєстрація місця проживання ґрунтується на принципі декларування та вільного вибору місця проживання.Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України вільний вибір місця проживання.
14 листопада 2001 року Конституційний Суд своїм рішенням (№ 15-рп / 2001) визнав прописку неконституційною, в результаті чого вона була скасована. У 2003 році був прийнятий Закон "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", яким було введено правило добровільної реєстрації громадян за місцем проживання або перебування. Прописка була радянською системою контролю за громадянами і її невідповідність Конституції України встановлено Конституційним судом України.
Відповідач на підтвердження своєї позиції надав лист Мінінфраструктури від 21.05.2024.
В листі надано роз`яснення, що при визначенні норми жилої площі для взяття особи на квартирний облік необхідно поділити розмір житлової площі на число зареєстрованих членів сім`ї. 
Таке роз`яснення не є допустимим доказом у справі і не враховується судом з таких мотивів. Роз`яснення надане 21.05.2024 безпосередньо посилається на норми Житлового кодексу. У лютому 2026 року набув чинності Закон України «Про основні засади житлової політики», яким скасовано Житловий кодекс 1983 року.Тому відсутні підстави вважати, що таке роз`яснення зберігає свою актуальність. Лист Мінінфраструктури не встановлює норм права та не є офіційним тлумаченням положень законів, про що безпосередньо вказано у тексті листа. Крім того, роз`яснення ототожнює інститути реєстрації місця проживання та прописки, що є очевидно помилковим.
Отже, відсутні підстави вважати, що позивач не має права на поліпшення житлових умов.
Пункт 14 статті 12 Закону “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі - Закон) до пільг учасникам бойових дій включає першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.
Ця норма, з певними змінами, існує з первинної редакції Закону, який набув чинності у 1993 році. Очевидно, що з того часу змінились як житлові правовідносини, так і статус ветеранів, особливо з початком антитерористичної операції та повномасштабного вторгнення. Зараз ця норма Закону не втратила, а набула додаткової актуальності з огляду на роль ветеранів в суспільстві, має на меті сприяння соціальному захисту поранених учасників бойових дій. Дана норма є спеціальною щодо загальних норм житлового права про отримання житла, відповідно встановлює інші скорочені строки отримання житла учасником бойових дій, який отримав поранення. 
Закон передбачає забезпечення житлом учасників бойових дій, які дістали поранення, за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад, як один з можливих способів, але не єдиний можливий (вживається лексична конструкція “у тому числі”). 
Згідно зі статтею 36 ЖК України облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. 
Позиція відповідача у справі не містить посилання на жодні спроби Тростянецької міської ради запропонувати позивачу спосіб реалізації його права на житло.
Так само не наведені інші приклади забезпечення житлом інших учасників бойових дій, які дістали поранення, що вказує на відсутність зусиль Тростянецької міської ради щодо сприяння цій вразливій групі ветеранів у отриманні житла.
Посилання відповідача на можливість ОСОБА_1 набути житло після того, як його набудуть всі учасники, які мають право на першочергове та позачергове поліпшення житлових умов, а це 166 осіб, деякі з яких стоять у черзі з 1980-х років, робить реалізацію законного права позивача очевидно ілюзорною.
Абсолютне зрівнювання в правах на житло осіб, які формально перебувають у черзі на житло з 1982 року та учасника бойових дій, який отримав поранення пов`язане з захистом батьківшини, є не лише ігноруванням вимог закону, але прикладом непрямої дискримінації, коли суб`єкт владних повноважень демонструє однакове ставлення до людей, які перебувають в різних життєвих ситуаціях.
Позивачем позов подано 03.02.2026, тобто до втрати чинності ЖК України, тому у даній судовій справі застосуванню підлягають саме положення ЖК України. Вказана вище позиція підтверджується положеннями частини 3 статті 3 ЦПК України, згідно якого провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи
Аналіз норми Закону, свідчить, що відповідні органи, уповноважені державою на виконання функцій з розподілу житла, протягом двох років від дня взяття на квартирний облік зобов`язані надати особі, на яку поширюється дія цієї норми, таке житло.
Таким чином, ненадання позивачу як учаснику бойових дій житла з червня 2023 року, з часу його перебування на обліку, є порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів (частина 1 статті 9 ЖК України).
Суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.
Наведене вище узгоджується із правовими висновками Верховного Суду під час розгляду справи № 0940/2394/18, висловленими в постанові від 11.02.2020 року.
Відтак, суд дійшов висновку, що право позивача на одержання житла було порушено, а тому позов підлягає задоволенню.
Судові витрати
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 3, 12, 13, 76, 79, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1  до Тростянецької міськоїради про захист порушених прав на житло задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Тростянецької міської ради з приводу порушення гарантованих законодавством прав учасника бойових дій ОСОБА_1  щодо отримання передбаченого чинним законодавством житла.
Зобов`язати Тростянецьку міську раду надати житло ОСОБА_1  як учаснику бойових дій, що має поранення пов`язане із захистом Батьківщини відповідно до встановленої процедури в строки передбачені чинним законодавством.
Стягнути з Тростянецької міськоїради у дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча три тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання:  АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач Тростянецька міська рада, адреса місцезнаходження: вул. Миру, буд. 6, м.Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600, ЄДРПОУ 24006361.

Суддя О.В. Лебедь