Справа № 203/2373/26
Провадження №3/0203/492/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Дніпро
Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро (Дніпропетровськ), громадянина України, працюючого охоронцем КБ "Південне", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 року об 11:00 годині водій ОСОБА_1 в м. Дніпро по вул. Дмитра Яворницького,96 керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що категорично не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600360 від 25 лютого 2026 року. Свої заперечення обґрунтовує тим, що 25 лютого 2026 року о 11 годині 00 хвилин його автомобіль було зупинено працівниками поліції без законних на те підстав. Інспектори поліції мотивували зупинку п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», посилаючись на наявність інформації про причетність автомобіля до правопорушення, однак жодних належних доказів чи підтверджень цього не надали. Наголошує, що дійсною причиною зупинки є упереджене ставлення та незаконне внесення інформації до внутрішніх баз даних поліції щодо його попередніх зупинок, які також закінчувалися доставленням до медичних закладів та виявленням повної тверезості водія (що підтверджується висновками №291 від 05.02.2026 та №573 від 13.03.2026). Вказує на те, що оскільки первинна зупинка транспортного засобу була неправомірною, то всі наступні дії поліцейських та зібрані ними матеріали є недопустимими доказами. На підтвердження цього він посилається на судову практику, згідно з якою, якщо поліцейський не довів законності первинної зупинки, всі наступні вимоги, складені протоколи та відеозаписи визнаються недопустимими доказами, а провадження підлягає закриттю. Також зазначає про грубе порушення інспекторами процедури проведення огляду, регламентованої ст. 266 КУпАП та відповідною Інструкцією. Працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, мотивуючи це відсутністю мобільних лабораторій на балансі УПП, а відразу почали наполягати на доставленні до наркологічного диспансеру. Отримавши заперечення водія, поліцейські почали психологічно тиснути, проводити фактичний обшук автомобіля та особистий огляд без ухвали слідчого судді та складання протоколу, а також погрожувати вигадуванням інших правопорушень.
У зв`язку з неправомірними діями поліції, ОСОБА_1 , відмовився від супроводження працівниками поліції, але, за рекомендацією свого адвоката, відразу після складання матеріалів, а саме 25 лютого 2026 року о 13 годині 45 хвилин, самостійно прибув до КП «ДБКЛПД» ДОР для проведення незалежного медичного огляду. Згідно з висновком лікаря №27 від 03 березня 2026 року, у водія не виявлено жодних ознак перебування у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, що повністю спростовує твердження поліцейських.
В судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , підтримав письмове клопотання, наполягав на закритті провадження у справі, додатково пояснив, що періодично підробляє приватними перевезеннями по місту. Одного разу він підвозив військового, який в його автомобілі залишив пакетик з речовиною. Він поклав цейпакетик до кишені, а через деякий час в нього було виявлено співробітниками поліції цю речовину, яка виявилася наркотичною.
Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, судом проаналізовано представлені у справі докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№600360 від 25.02.2026, рапорт поліцейського УПП ДПП в Дніпропетровській області від 25.02.2026, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис з бодікамер поліцейських 472663, 471421, розписку по відсторонення від керування транспортним засобом.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до положень п.1.3, п.1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
Суд зауважує, що особа, яка отримала право керування транспортним засобом, має необхідні теоретичні знання правил дорожнього руху та володіє практичними навичками управління джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до п.п.1,2,11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює:
превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 
виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Крім того, за змістом п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, поліцейський має право здійснювати перевірку транспортних засобів, а також вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах у випадках: 
- якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 
- якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
З матеріалів відеозапису, долученого до протоколу вбачається, що 25.02.2026 року об 11:00 автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції. Водій перебуває в автомобілі з відчиненим вікном, йому роз`яснюється причина зупинки ТЗ, а саме отримання сигналу про порушення водієм зупиненого транспортного засобу правил дорожнього руху. Під час розмови з поліцейським водій пояснює, що раніше на нього було складено протокол за ст. 130 КУпАП оскільки при ньому було знайдено наркотичні засоби, які загубив військовий, якого він підвозив як таксист.
Частина 1 ст. 26 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція засобами інформаційно-комунікаційної системи наповнює та підтримує в актуальному стані реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.
(11:05) Водієві пропонується пройти медичний огляд в медичному закладі. Водій відмовляється посилаючись на те, що нещодавно він проходив такий огляд, стан наркотичного або алкогольного сп`яніння не підтвердився, тому він більше не вважає необхідним знов прямувати до лікарні. (11:06) поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло) та знов пропонує пройти огляд. (11:07) Водій відмовляється та пояснює, що нікуди їхати не буде. Поліцейський роз`яснює наслідки відмови та попереджає про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КК України.(11:09) Водій просить надати час для отримання поради.(11:24) Поліцейські з дозволу водія проводять огляд автомобіля та особистий огляд водія. 
Отже, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».
(11:25) Водію знов пропонується пройти огляд в медичному закладі, та водій відмовляється від проходження такого огляду. Йому роз`яснюється, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КК України та повідомляється про відсторонення від керування транспортним засобом. (11:36) Поліцейський повідомляє про складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснює права та ст.63 Конституції України, повідомляє по день, час і місце розгляду справи (11:38) ОСОБА_1 ставить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення (11:45). Водій надає розписку про те, що протягом 24 годин не буде керувати транспортним засобом.
Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Інструкцією також передбачено, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
З вищевказаних підстав, наданий суду висновок від 25.02.2026 є недійсним.
Відтак, суд констатує, що стаття 130 КУпАП передбачено відповідальність водія саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вимога міститься в п. 2.5 ПДР, порядок огляду закріплено ст. 266 КУпАП та Інструкцією. Отже, процедура огляду чітко визначена чинним законодавством.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП була доповнена частиною щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння саме з метою усунення водіями можливості уникнення огляду та можливих корупційних ризиків при проходженні оглядів.
Поліцейські зупиняють автомобіль, за яким в інформаційних базах є дані про можливу причетність водія до вчинення адміністративних або кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних речовин. Спосіб перевірки ознак наркотичного спяніння встановлено лише один - в медичному закладі, це жодним чином не пов`язано з наявністю чи відсутністю в співробітників поліції пересуваних лабораторій. Водій відмовляється від огляду, зазначає, що це забирає багато часу.
Разом з тим, об`єктивної причин відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, в ході судового розгляду не встановлено.
Навпаки, суд вважає, що ОСОБА_1 витратив годину свого часу поки поліцейські складали протокол, був відсторонений на добу від керування транпортним засобом і все ж таки поїхав на огляд, однак самостійно, порушив вимога закону.
Суспільство не може толерувати подібну поведінку та уникнення водієм дотримання вимог чинного законодавства під час керування джерелом підвищеної безпеки.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору допустимості, об`єктивності та достатності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковано.
При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також, що він протягом року не притягався до адміністративної відповідальності та вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.
Відповідно до ст. 40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 коп. на користь держави. 

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення. 
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду скарги.

Суддя Г.В.Качаленко