Справа № 645/587/26 
Провадження № 3/645/329/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 травня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – судді Алтухової О.Ю.,
секретар – Півінська С.Г.,
за участю:
прокурора – Сологуб Є.С.,
захисника – Жука Є.Г.,
особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, лікарки-невропатолога, члена ВЛК, завідувачки неврологічного відділення КНП «Міська багатопрофільна лікарня № 18» ХМР, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в:

Зі змісту протоколу №№ 67 від 24.01.2026 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , будучи членом військово-лікарської комісії та займаючи посаду завідувача неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради (далі — Лікарня), являючись відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, усупереч вимогам п. п. 7, 8 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону 28.03.2024 о 20.49 подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2023 рік (далі - Декларація), в розмірі 1 573 089, 56 грн, що відрізняється від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 1726 КУпАП.
Відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 45 Закону № 1700-VII дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня, голів членів лікарсько-консультативних комісій, медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій).
Відповідно до п. 45-1 р. II Роз`яснень щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.11.2023 № 4 (зі змінами та доповненнями) декларантами є всі особи, які входять (призначені/відряджені) до складу відповідних комісій/включені до Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі військово-лікарських комісій (Перелік лікарів), згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови/члена/секретаря комісії тощо, а також від строку перебування в складі відповідної комісії/у Переліку лікарів (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).
Наказом директора Лікарні від 02.10.2017 № 140 ОСОБА_1 з 02.10.2017 призначено завідувачем, лікарем-невропатологом неврологічного відділення Лікарні.
Наказом директора Лікарні від 25.08.2023 № 131 затверджено перелік лікарів, які увійшли до військово-лікарської комісії Лікарні, до якого увійшла ОСОБА_1 , як завідувач неврологічного відділення.
Згідно з ч. 7 ст. 45 Закону № 1700-УІІ суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів У країни, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бонових дій у порядку, инчнячгінпму частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин –припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).
Дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців:
які проходять військову службу на посадах , міністрів, заступників міністрів, керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на інших посадах в апаратах міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів системи правосуддя або які відряджені на такі посади;
які входять до складу військово-лікарських комісій, лікарсько- льотних комісій або відряджені до них;
які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів);
які здійснюють (беруть участь у здійсненні) підготовку, організацію, проведення закупівель товарів, робіт та послуг відповідно до Закону України "Про оборонні закупівлі", Закону України "Про публічні закупівлі" або інших актів законодавства у сфері публічних (оборонних) закупівель, укладення договорів (контрактів), контроль за якістю товарів, робіт та послуг оборонного призначення, у тому числі;
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи членом позаштатної військово- лікарської комісії, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-УІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Приміткою до ст. 1726 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до ч, 1 ст. 45 Закону № 1700-УІІ особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Так, ОСОБА_1 28.03.2024 о 20.49 подала щорічну декларацію за 2023 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Покликання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/ f5a2e0b8-63d7-40b2-9a85-70e67a2fd02e.
При цьому умисел суб`єкта, на якого поширюється дія Закону № 1700-УІІ, полягає в тому, що, маючи обов`язки, обмеження та заборони, встановлені вказаним Законом, він не виконуючи такі вимоги, навмисно протиправно поводиться, їх порушуючи.
Частиною 1 ст. 651 Закону № 1700-УІІ встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Згідно з п. п. 3, 4, 5 р. II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
Враховуючи викладене, на початку заповнення Декларації ОСОБА_1 ознайомилась із зазначеним Порядком, про що проставив відповідну відмітку.
Крім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації вона ознайомилась із внесеними до неї відомостями та проставила відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подала цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.
Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 51 1 Закону № 1700-УІІ Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю, щодо правильності та повноти заповнення. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.
Порядок проведення Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено Порядком проведення контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 31.08.2021 № 553/21.
За результатами проведення НАЗК повної перевірки Декларації складено Обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, який 21.11.2025 затверджено заступником Голови НАЗК.
Відповідно до вказаного Обґрунтованого висновку ОСОБА_1 у Декларації зазначено недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 1 573 089, 56 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання цієї декларації.
За результатами перевірки встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив такі недостовірні відомості:
1. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації
Суб`єкт декларування не зазначив відомостей про дохід, отриманий ним у вигляді відсотків від АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570), у розмірі 395,60 грн, що підтверджується інформацією, наданою банківською установою.
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 395,60 гривні.
Суб`єкт декларування не зазначив відомостей про дохід, отриманий ним від третіх осіб у загальному розмірі 32 920 гривень.
Згідно з аналізом руху коштів на банківських рахунках суб єкта декларування, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570), встановлено зарахування на рахунки грошових коштів від третіх осіб протягом 2023 року у зазначеному розмірі.
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 32 920,00 гривень.
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір доходу, отриманого ним у вигляді пенсії, вказавши 80 153 гри.
Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України та АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) розмір вказаного доходу становить 72 079 гривень.
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 8074 гривні.
Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 41 389,60 грн, чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.
У розділі 12 «Грошові активи» декларації
2.1. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір наявних у нього коштів, розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570), вказавши загальний розмір 777 192 грн (456 587 грн, 277 470 грн, 43 135 грн). 1
Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», загальний розмір наявних у суб`єкта декларування грошових коштів станом на кінець звітного періоду становить 781 954,98 грн (456 586,44 грн, 277 470,77 грн, 43 135,19 грн, 4 758,76 грн, 3,82 грн).
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 4762,98 гривні.
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про розмір наявних у нього готівкових коштів станом на 31.12.2023, вказавши 48 000 дол. США, що за курсом НБУ на 31.12.2023 (37,9824 грн) становить 1 823 155 грн, 2 000 євро, що за курсом НБУ на 31.12.2023 (42,2079 грн) становить 84 415 грн, та 320 000 грн, що в загальному розмірі становить 2 227 570 гривень.
Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків загальний розмір отриманих суб`єктом декларування доходів із законних джерел за період з 1998 по 2023 роки становить 1 482 588 грн, не враховуючи утримання податків та зборів, понесених загальножиттєвих витрат, витрат для придбання транспортних засобів, поїздок за кордон тощо, при цьому відповідно до відомостей Аркану суб`єкт декларування перебував за кордоном у періоди: 16.03.2018 - 19.03.2018, 03.06.2018 - 07.06.2018, 27.09.2018 - 30.09.2018, 11.10.2018 - 13.10.2018, 21.12.2018 - 24.12.2018, 22.03.2019 - 25.03.2019, 01.06.2019 -і 08.06.2019, 23.09.2019 - 30.09.2019, 24.10.2019 - 30.10.2019, 26.09.2021 - 01.10.2021.
Разом з тим розмір наявних у нього коштів, розміщених на банківська рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», на кінець звітного періоду становить 781 954,98 гривні.
Також варто зазначити, що згідно з аналізом руху коштів на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» протягом 2023 року встановлено, що суб`єкт декларування із загального розміру-отриманого доходу у сумі 282 165,19 грн (заробітна плата - 210 086,23 грн та пенсія - 72 078,96 грн),не здійснював операцій щодо заощадження готівкових коштів, при цьому його витрати по рахунках становлять 58 682,25 грн, з яких 17 625,41 для сплати комунальних послуг, тобто для інших загальножиттєвих витрат суб`єкт декларування витратив лише 41 056,84 грн (58 682,25-17 625,41).
Водночас згідно з аналізом руху коштів на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 2013 по 2022 роки суб`єкт декларування не здійснював операцій щодо заощадження готівкових коштів у зазначених розмірах.
Різниця між розміром задекларованих активів та розміром можливих заощаджень становить -1 526 936,98 гри (1 482 588 гри (загальний розмір отриманих доходів) - 781 954,98 грн (розмір коштів, наявний на банківських рахунках) - 2 227 570 грн (загальний розмір задекларованої готівки).
Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 1 526 936,98 гривні.
Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 12 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 1 531 699,96 грн, чим не дотримав вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону,
За результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказала відомості, що не відповідають дійсності, на загальну суму 1 573 089,56 грн, чим не дотримала вимог пп. 7,8 ч. 1 ст. 46 Закону.
Відповідно до Форми декларації особи, уповноваженої на функцій держави або місцевого самоврядування, яка затверджена наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21, на початку заповнення декларації суб`єкт декларування ознайомлюється з Правилами заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Про ознайомлення проставляється відповідна відмітка.
Після заповнення всіх розділів декларації суб`єкт декларування ознайомлюється з внесеними до неї відомостями та проставляє відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подає декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.
Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону (у редакції, яка діяла на дату подання декларації) упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію.
Відповідно до абз. З ч. 4 ст. 45 Закону у разі самостійного виявлення суб`єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абзацом першим цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб`єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні Документи. Подані суб`єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті Національним агентством під час повної перевірки цієї декларації.
Суб`єкт декларування при поданні декларації підтвердив достовірність вказаних відомостей, правом подати виправлену декларацію не скористався та не направив листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей.
При вирішенні питання стосовно визначення неточних або недостовірних відомостей Національне агентство керується положеннями п. 2 розділу І Порядку та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 28.03.2024 (на дату подання декларації) становив 3 028,00 гривень.
За результатами повної перевірки декларації щодо засування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму понад 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, на суму 1 573 089,56 гри, що є недостовірними відомостями.
При визначенні наявності підстав для притягнення суб`єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на 28.03.2024 (на дату подання декларації).
Таким чином, суб`єкт декларування у декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних, на суму 1 573 089,56 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за . 2023 рік, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172° Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
На даний час дії уповноваженої особи НАЗК та зазначений висновок у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржено, судом не скасовано.
Частиною 1 ст. 65 і Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 будучи членом військово- лікарської комісії та займаючи посаду завідувача неврологічного відділення Лікарні, являючись відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно*^шляхом заповнення на офіційному вебсайті НАЗК відповідної форми(28.03.2024 о 20.49 подала завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 573 089,56 грн, у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2023 рік.
Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п. п. 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 1726 КУпАП.
Прокурор у судовому засіданні підтримав протоколи №№ 59, 60, 61, 62 від 06.02.2023 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, просив суд визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити покарання у вигляді штрафу. 
ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Жук Є.Г. повністю заперечили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого останній адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та надали письмові пояснення з цього приводу, які долучені до матеріалів справи і яким буде надано оцінку судом нижче в цій постанові. 
Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.
У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Наказом директора КНП «Міська багатопрофільна лікарня № 18» від 02.10.2017 № 140 ОСОБА_1 з 02.10.2017 призначено завідувачем, лікарем-невропатологом неврологічного відділення Лікарні (а.с. 62).
Наказом директора КНП «Міська багатопрофільна лікарня № 18» від 25.08.2023 № 131 затверджено перелік лікарів, які увійшли до військово-лікарської комісії Лікарні, до якого, зокрема, увійшла і ОСОБА_1 , як завідувач неврологічного відділення (а.с. 54). 
Відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ч, 1 ст. 45 Закону № 1700-УІІ особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
ОСОБА_1 28.03.2024 о 20.49 подала щорічну декларацію за 2023 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с. 45-51). 
Згідно з п. п. 3, 4, 5 р. II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
Матеріали справи свідчать про те, що на початку заповнення Декларації ОСОБА_1 ознайомилась із зазначеним Порядком, про що проставила відповідну відмітку. 
Орім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації вона ознайомилась із внесеними до неї відомостями та проставила відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подала цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису (а.с. 35-44)..
Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 51 1 Закону № 1700-УІІ Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю, щодо правильності та повноти заповнення. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.
Порядок проведення Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено Порядком проведення контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 31.08.2021 № 553/21.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно правову відповідальність.
За результатами проведення НАЗК повної перевірки Декларації ОСОБА_1 за 2023 рік НАЗК складено документ під назвою «Обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та матеріали повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа- f5a2e0b8-63d7-40b2-9a85-70e67a2fd02e, поданої ОСОБА_1 , членом ВЛК –завідувачем неврологічного відділення КНП «Міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради», який 21.11.2025 затверджено заступником Голови НАЗК (а.с. 10-26).
Згідно із зазначеним Обґрунтованим висновком ОСОБА_1 у Декларації зазначено недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 1 573 089, 56 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання цієї декларації.
Відповідно до протоколу ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що будучи членом військово-лікарської комісії та займаючи посаду завідувача неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради, являючись відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, усупереч вимогам п. п. 7, 8 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону 28.03.2024 о 20.49 подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2023 рік (далі - Декларація), в розмірі 1 573 089, 56 грн, що відрізняється від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 1726 КУпАП.
Приміткою до ст. 1726 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 (454 200) до 750 (2 271 000) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
З протоколу вбачається, що за результатами перевірки суб`єкт декларування – ОСОБА_1 при поданні декларації у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначила такі недостовірні відомості: 
не зазначено про дохід, отриманий нею у вигляді відсотків від АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570), у розмірі 395,60 грн, що підтверджується інформацією, наданою банківською установою. Проте, суб`єкт декларування зазначила відомості, які не відповідають дійсності, на суму 395,60 гривні.
не зазначено відомостей про дохід, отриманий ОСОБА_1 від третіх осіб у загальному розмірі 32 920 гривень. Згідно з аналізом руху коштів на банківських рахунках суб`єкта декларування, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570), встановлено зарахування на рахунки грошових коштів від третіх осіб протягом 2023 року у зазначеному розмірі. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 32 920,00 гривень.
зазначено відомості, які не відповідають дійсності, про розмір доходу, отриманого ОСОБА_1 у вигляді пенсії – зазначено 80 153 грн. Проте, відповідно до відомостей Пенсійного фонду України та АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) розмір вказаного доходу становить 72 079 гривень. Тобто зазначено відомості, які не відповідають дійсності, на суму 8074,00 гривні.
Таким чином, суб`єкт декларування ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 41 389,60 грн, чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.
Вказані порушення частково усунуті ОСОБА_1 у виправленій декларації за 2023 рік, яка подана 17.12.2025 року, а саме: у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначено: 396 (округлено з 395,60) грн відсотків від АТ КБ «ПриватБанк»; 72 079,00 грн пенсійних нарахувань. 
Щодо не зазначення суми зарахування на рахунки грошових коштів від третіх осіб протягом 2023 року в розмірі 32 920,00  ОСОБА_1 у своїх поясненнях суду зазначила, що кошти надходили на її рахунки від фізичних осіб у вигляді разових дрібних переказів, кожен з яких не носив систематичного характеру та не супроводжувався укладенням будь-яких договорів чи зобов`язань. Зазначені надходження не становили окремих видів доходів, що підлягають пооб`єктному декларуванню та не містять індивідуальних ознак, які б впливали на зміст декларації. Деталізація кожного окремого надходження не є обов`язковою, оскільки такі перекази не створювали доходу в розумінні податкового законодавства та не змінювали фінансовий статус суб`єкта на рівні, який потребує окремого відображення, а тому не були зазначені в декларації як дохід. 
Також, з протоколу вбачається, що за результатами перевірки суб`єкт декларування – ОСОБА_1 при поданні декларації у розділі 12 «Грошові активи» зазначила такі відомості, які не відповідають дійсності: 
зазначено про розмір наявних у ОСОБА_1 коштів, розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) вказавши у загальному розмірі 777 192 грн (456 587 грн, 277 470 грн, 43 135 грн). 
Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», загальний розмір наявних у суб`єкта декларування ОСОБА_1 грошових коштів станом на кінець звітного періоду становить 781 954,98 грн (456 586,44 грн, 277 470,77 грн, 43 135,19 грн, 4 758,76 грн, 3,82 грн).
З огляду на викладене, суб`єктом декларування - ОСОБА_1 зазначено відомості, які не відповідають дійсності, на суму 4 762,98 гривні.
Вказані порушення усунуті ОСОБА_1 у виправленій декларації за 2023 рік, яка подана 17.12.2025 року.
Також, з протоколу вбачається, що за результатами перевірки суб`єкт декларування – ОСОБА_1 при поданні декларації у розділі 12 «Грошові активи» зазначила відомості, які не відповідають дійсності, про розмір наявних у неї готівкових коштів на суму 2 227 570 гривень станом на 31.12.2023, а саме:
- 48 000 дол. США, що за курсом НБУ на 31.12.2023 (37,9824 грн) становить 1 823 155 грн;
- 2 000 євро, що за курсом НБУ на 31.12.2023 (42,2079 грн) становить 84 415 грн;
- 320 000 грн.
У протоколі зазначено, що відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків загальний розмір отриманих суб`єктом декларування – ОСОБА_1 доходів із законних джерел за період з 1998 по 2023 роки становить 1 482 588 грн, не враховуючи утримання податків та зборів, понесених загальножиттєвих витрат, витрат для придбання транспортних засобів, поїздок за кордон тощо, при цьому відповідно до відомостей Аркану суб`єкт декларування перебував за кордоном у періоди: 16.03.2018 - 19.03.2018, 03.06.2018 - 07.06.2018, 27.09.2018 - 30.09.2018, 11.10.2018 - 13.10.2018, 21.12.2018 - 24.12.2018, 22.03.2019 - 25.03.2019, 01.06.2019 - 08.06.2019, 23.09.2019 - 30.09.2019, 24.10.2019 - 30.10.2019, 26.09.2021 - 01.10.2021.
Разом з тим, розмір наявних у ОСОБА_1 коштів, розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», на кінець звітного періоду становить 781 954,98 гривні.
Згідно з аналізом руху коштів на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк», протягом 2023 року, здійсненим НАЗК, встановлено, що суб`єкт декларування із загального розміру-отриманого доходу у сумі 282 165,19 грн (заробітна плата - 210 086,23 грн та пенсія - 72 078,96 грн), не здійснював операцій щодо заощадження готівкових коштів, при цьому його витрати по рахунках становлять 58 682,25 грн, з яких 17 625,41 для сплати комунальних послуг, тобто для інших загальножиттєвих витрат суб`єкт декларування витратив лише 41 056,84 грн (58 682,25-17 625,41).
Водночас згідно з аналізом руху коштів на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 2013 по 2022 роки суб`єкт декларування не здійснював операцій щодо заощадження готівкових коштів у зазначених розмірах.
З огляду на викладене, НАЗК дійшло висновку, що різниця між розміром задекларованих активів та розміром можливих заощаджень становить -1 526 936,98 гри (1 482 588 гри (загальний розмір отриманих доходів) - 781 954,98 грн (розмір коштів, наявний на банківських рахунках) - 2 227 570 грн (загальний розмір задекларованої готівки).
Таким чином, згідно з протоколом, суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на суму 1 526 936,98 гривні.
З висновками повної перевірки декларації та протоколом в цій частині суд не погоджується, з огляду на наступне.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що особою, яка склала протокол, не долучено до справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 1998 по 2023 роки щодо ОСОБА_1 , відповідно до яких, як зазначено в протоколі, сума доходів останньої становить 1 482 588 грн.
Стороною захисту на підтвердження заперечень проти протоколу долучені відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого податку) та військового збору за період з 1998 по 2023 роки щодо ОСОБА_1 , відповідно до яких сума доходів останньої становила 1 482 546,5 грн (т. 1 а.с. 157-175). 
Слід також зазначити, що довідки з вказаного реєстру не відображають відомості про пенсійні нарахування. 
Так, відповідно до довідки про доходи № 8735 3077 0977 2090 від 09.02.2026 року від ПФУ, розмір пенсії, виданої пенсіонеру ОСОБА_1 за січень 2015 – грудень 2023 року склав 379 619, 75 грн.
З витребуваної судом за клопотанням сторони захисту Довідки про розмір нарахованої і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 , яка знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, за період з 19.09.2009 року по 21.12.2025 року становить 127 158, 70 грн (нарахованої), 124 773, 38 (фактично виплаченої). З вирахуванням відомостей за 2015 рік, сума пенсії, отриманої ОСОБА_1 за 2009-2014 роки становить 105 578, 46 грн. 
Таким чином, загальний розмір пенсії, отриманої ОСОБА_1 протягом 2009-2023 року становить 485 198,21 грн.
Відомостей про те, що дана сума була врахована НАЗК при вирахуванні різниці між розміром задекларованих активів та розміром можливих заощаджень, яка, як зазначено в протоколі, становить -1 526 936,98 грн, матеріали справи не містять. 
Зазначення у протоколі загальних відомостей щодо отриманих доходів, понесених загальножиттєвих витрат, витрат для придбання транспортних засобів, поїздок за кордон, готівкових коштів, перелік яких з огляду на застосування представником НАЗК частки «тощо» (яка вживається наприкінці переліку для вказівки на його неповноту, означаючи «і таке інше» або «і тому подібне» та слугує для продовження ряду однорідних членів, вказуючи, що перераховане можна продовжити) не є вичерпаним, і на думку суду, не є конкретним, оскільки матеріали справи, надані до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, не містять детального розрахунку різниці в сумі 1 526 936,98 грн.
Також, з протоколу вбачається, що детальний аналіз руху коштів на банківських рахунках ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», здійснений НАЗК лише за 2023 рік. Щодо інших років (за період з 2013 по 2022 роки) за результатом аналізу руху коштів на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» здійснено загальне формулювання, не підтверджене належним доказами, що суб`єкт декларування не здійснював операцій щодо заощадження готівкових коштів у зазначених розмірах.
При цьому, в протоколі не відображено, чому аналіз руху коштів не здійснено за роки, що передували 2013 року, що є сумнівним, оскільки відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 свій трудовий шлях вона розпочала у вересні 1971 року. 
З письмових пояснень ОСОБА_1 як, на адресу суду, так і на адресу НАЗК, вбачається, що період трудової діяльності останньої становить 52 роки. Частина накопичень грошових коштів була отримана після смерті діда, матері та батька у 1990-2000 - х роках. Зазначені кошти зберігалися у готівковій формі та перейшли у володіння суб`єкта декларування. На момент отримання зазначених коштів у спадок законодавство не містило вимог щодо документального підтвердження походження готівкових заощаджень, які зберігалися поза банківською системою, а практика оформлення спадкових прав на готівкові кошти була відсутня. 
Судом досліджено надані стороною захисту свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і які відповідно до копії довідок з паспортного столу, були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (збігається з адресою місця реєстрації притягуваної). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 після смерті її матері ОСОБА_4 успадкувала 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_5 , допитаний судом за клопотанням сторони захисту, повідомив, що є сином ОСОБА_1 та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 з народження. Також в цій квартирі мешкали його дідусь ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 , які після смерті заповіли матері готівкові кошти, точна сума йому не відома. Також, вони з матір`ю мають дачний будинок та ділянку, де займаються огородництвом. 
У матеріалах справи відсутні відомості про те, що НАЗК були перевірені пояснення ОСОБА_1 , які вона давала перед вкладанням протоколу, щодо отримання готівкових коштів після смерті родичів та перевірено фінансовий стан вказаних осіб та фінансову спроможність накопичення за життя відповідних статків. 
Також, стороною захисту подано суду розрахунок дохідності в перерахунку на курс НБУ, в якому, без урахування накопичень отриманих від батьків після їх смерті та пенсії, зазначено, що, з огляду на суми накопичень та курс НБУ до долара США, за період з 1998 року по 2023 рік дохід ОСОБА_1 склав 65 443,07 дол. США. 
Цей розрахунок прокурором у судовому засіданні не спростовано. 
Суд звертає увагу також на те, що відповідно до відомостей на сайті НАЗК, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подавала у 2024 році вперше за 2023 рік. До цього відомості про подання відповідних декларацій на сайті відсутні. Також, до протоколу не долучено відомості про подання ОСОБА_1 інших декларацій про доходи (до 2015 року), а тому і прослідкувати за хронологією подання декларацій, як саме накопичувалися грошові кошти неможливо.
За клопотанням сторони захисту, судом було витребувано з Міністерства юстиції України інформацію про те, чи зареєстрований в Міністерстві юстиції України нормативний акт щодо методики проведення підрахунків Національним агентством з питань запобігання корупції сум можливих заощаджень особи - декларанта під час подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
З відповіді Міністерства юстиції від 16.04.2026 року вбачається, що нормативний акт з порушеного питання в Міністерстві не зареєстровано.
Таким чином, порядок щодо встановлення чіткої методики розрахунку НАЗК можливих заощаджень особи, які вони відобразили у Протоколі на законодавчому рівні не закріплений, а саме ж формальне посилання на аналіз відомостей з ряду реєстрів без зазначення чіткої формули, на думку суду, не відображає суті цього питання, з огляду на принципи презумпції невинуватості та доведення вини особи поза розумним сумнівом. 
У цій справі, ОСОБА_1 позбавлена можливості повноцінно реалізувати своє право на захист, оскільки не розуміє чіткої методики проведення подібних підрахунків та з яких саме вихідних даних здійснив розрахунки суб`єкт складання протоколу, оскільки інформація про це в протоколі відсутня.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до редакції ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу правопорушення в цілому.
Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
Об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, його об`єктивна сторона має активну форму прояву та полягає у поданні завідомо недостовірних відомостей.
Склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП утворює подання особою саме завідомо недостовірних відомостей у декларації.
Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язана з наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення такого діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Вчинення порушення, в розумінні ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, повинно бути зумовлене будь-якими твердженнями чи обставинами, які в своїй сукупності доводять обізнаність особи щодо вимог вносити, чи не вносити певну інформацію до декларації та обґрунтовували б внесення саме недостовірних даних до декларації з якою-небудь неправомірною метою (небажання розкривати свої статки, намір ухилитись від сплати податків чи зборів, незаконність джерел походження майна тощо), доказів чого матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що доводи про те, що суб`єкт декларування – ОСОБА_1 зазначила у п. 12 Декларації відомості, які не відповідають дійсності, на суму 1 526 936,98 гривні, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не доведено об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення. 
Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 (454 200) до 750 (2 271 000) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 
Станом на момент подачі Декларації, а саме на 28.03.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3028 грн.
Таким чином, решта епізодів, пов`язаних із зазначенням у розділах 11, 12 Декларації недостовірних відомостей на загальну суму 46 152, 58 грн (395,60 + 32 920,00 + 8074,00 + 4 762,98), як окремо так і у своїй сукупності не утворюють суму, з якої починається адміністративна відповідальність, згідно примітки до ст. 176-2 КУпАП, що також свідчить про відсутність ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яка передбачена законом, після якої виникає адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.
Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardov проти Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.
У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам«Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 , при зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст постанови проголошено 08.05.2026 року.

Суддя О.Ю.Алтухова