ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 260/4339/25 пров. № А/857/25857/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Довга О.І.,
Запотічний І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дору Ю.Ю.), ухвалену в письмовому провадженні в м. Ужгород 17 квітня 2026 року, у справі №260/4339/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебувала справа №260/4339/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі №260/4339/25, яке набрало законної сили 11 серпня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки за № XP 18555/ПМ2023 від 08.05.2025 про розмір грошового забезпечення складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023 з урахуванням грошового забезпечення, визначеного в указаній довідці.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки №ХР 18555/ПМ 2023 від 08.05.2025 про розмір грошового забезпечення виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023 урахуванням грошового забезпечення , визначеного в указаній довідці та відповідно до ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб , звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XIII без обмеження максимальним розміром пенсії. У задоволенні позову у частині решти позовних вимог - відмовлено.
19 березня 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду, відповідно до якої позивач просить замість зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, встановити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення відповідних коштів з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області через Державну казначейську службу України на його користь нарахованої пенсії та виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок такого перерахунку у сумі 473 146,20 грн. При цьому, зазначено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, що прямо випливає з положень ч.3 ст.378 КАС України.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року заяву позивача про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі №260/4339/25 задоволено.
Змінено спосіб та порядок виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 260/4339/25 зі способу: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки №ХР 18555/ПМ 2023 від 08.05.2025 про розмір грошового забезпечення виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023 урахуванням грошового забезпечення, визначеного в указаній довідці та відповідно до ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XIII без обмеження максимальним розміром пенсії.» на: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 нараховану на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 260/4339/25 суму у розмірі 473146,20».
Не погодившись з таким судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить таку ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання рішення. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на виконання рішення суду від 11.07.2025 у справі №260/4339/25 заявнику проведено відповідний перерахунок пенсії, однак, різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з лютого 2023 року по жовтень 2025 року склала 473 146,20 грн і повна виплата буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету України.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 11.07.2025 y справі №260/4339/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснило перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки №ХР 18555/ПМ 2023 від 08.05.2025 про розмір грошового забезпечення виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023 урахуванням грошового забезпечення, визначеного в указаній довідці та відповідно до ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІІ без обмеження максимальним розміром пенсії. За результатами такого перерахунку різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.02.2023 року по 31.10.2025 склала 473 146,20 грн
Водночас жодних доказів повного виконання рішення у справі №260/4339/25 щодо якого заявником подана заява про зміну способу виконання такого, відповідачем суду не надано.
Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що має місце факт невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області як суб`єктом владних повноважень в повному обсязі судового рішення у справі №260/4339/25, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплат
Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції правильними та такими що ґрунтуються на фактичних обставинах, з огляду на таке.
Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Водночас, порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Слід зауважити, що з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-IX (далі Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати. Метою ж внесення змін до процесуального закону було забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Як убачається з матеріалів справи, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 по справі №260/4339/25, яке набрало законної сили 11.08.2025, на даний час відповідачем не виконано в повному обсязі, оскільки позивачу не виплачено суму доплати за період з лютого 2023 року по жовтень 2025 року у розмірі 473146,20 грн. 
Жодних доказів виконання рішення у справі №260/4339/25, щодо якого заявником подана заява про зміну способу виконання такого, відповідачем суду не надано, а відтак суд апеляційної інстанції констатує, що таке рішення не виконується в частині виплати.
Слід зауважити, що застосовуючи приписи абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України колегія суддів встановила, що оскільки рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, не виконується в частині виплати нарахованих грошових коштів, а відтак наявні процесуальні підстави для зміни способу виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії (виплатити) на стягнути конкретну нараховану суми з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, а відтак підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.
За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року у справі №260/4339/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний