Справа № 182/1015/25
Провадження № 2/0182/672/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

12.05.2026 року        м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності -

В С Т А Н О В И В:
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обгрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15972542402 від 04 лютого 2025 року. Відповідач отримує та споживає комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які охоплюють прибирання прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо - будинкових мереж, освітлення місць загального користування та інше. 30 вересня 2024 року загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК» було затверджено Статут ОСББ «ТРУБНИК». Відповідно до Статуту, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. ОСББ «ТРУБНИК», у відповідності до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», розділу І, II Статуту, забезпечує належне утримання та використання спільного майна, своєчасне надходження коштів для сплати всіх платежів за утримання будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У пункті 2 розділу V Статуту передбачено, що співвласник зобов`язаний, серед іншого, також: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Пунктом 1 розділу ІІІ Статуту передбачено, що органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів об`єднання належать, у тому числі, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. У відповідності до пункту 11 розділу ІІІ Статуту, рішення загальних зборів об`єднання, прийняте, відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішенням загальних зборів ОСББ «ТРУБНИК» від 29.09.2021 року був затверджений тариф на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2,50 грн. за 1 кв.м. з 01 жовтня 2021 року. При цьому, з 01.10.2021 року ОСОБА_1 повинна щомісячно сплачувати внески та платежі на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій по 113,00 грн. (2,50 грн. *45,2 кв. м.), але, починаючи з січня 2022 року, відповідач не виконує належним чином свої обов`язки як співвласник житлового будинку, щодо сплати внесків та платежів на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій. Тому, через невиконання відповідачем своїх обов`язків як співвласника житлового будинку, в якому створене ОСББ «ТРУБНИК», а саме: несплати встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за період з 01.01.2022 року до 31.12.2024 року (включно) у неї утворилась заборгованість зі сплати комунальних платежів у розмірі 3 508 грн. 47 коп., яка в добровільному порядку не сплачується, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, змушений звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК» (код ЄДРПОУ 21929154) заборгованість зі сплати внесків по утриманню будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 і прибудинкової території за період з 01.01.2022 року до 31.12.2024 року (включно) у розмірі 3 508 грн. 47 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. 

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.32-33).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористалась, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого її місця проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34).
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод”, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Як встановлено судом, 30 вересня 2024 року загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК» було затверджено Статут ОСББ «ТРУБНИК». Рішенням загальних зборів ОСББ «ТРУБНИК» від 29.09.2021 року був затверджений тариф на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2,50 грн. за 1 кв.м. з 01 жовтня 2021 року. Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,2 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15972542402 від 04 лютого 2025 року. Тобто, вищевказані обставини дають суду підстави вважати, що відповідачка отримує та споживає комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які охоплюють прибирання прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування та інше (а.с.4-14, 18). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка в добровільному порядку внески щодо сплати коштів на утримання будинку не надає та за період з 01.01.2022 року до 31.12.2024 року (включно) у неї виникла заборгованість у розмірі 3 508 грн. 47 коп., про яку остання проінформована, однак, дій щодо добровільної сплати не вчиняє (а.с.17, 19).

Відповідно до вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
Згідно з вимогами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст.ст.7, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Крім цього, відповідно до Правил користування приміщенням житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами), власники квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування будинку і прибудинкової території а також за отримання комунальних та інших послуг.
Тобто, оплату послуг з утримання житла зобов`язані здійснювати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.
Статтею 66 ЖК України закріплено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири.
Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, у письмовій формі, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, викладеній у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року.
Отже, незважаючи на відсутність письмового договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг, із фактичних стосунків, що склалися між сторонами, вбачається, що такі договірні відносини між ними існували та існують, оскільки ОСББ «Трубник» у встановленому законом порядку надає послуги з обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та його прибудинкової території, що не суперечить положенням Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та узгоджується з положеннями ч. 2 ст.639 ЦК України.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 заборгованість в добровільному порядку сплатити не бажає, дана заборгованість підлягає стягненню з неї в примусовому порядку.

Щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Позивач надав суду договір від 11 лютого 2025 року, укладений з Адвокатським об`єднанням “АДЕЛЕКС» в особі голови (керівника) Житарєва Є.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт прийому – передачі виконаних робіт від 12 лютого 2025 року. Згідно з вказаним актом про надання правової допомоги, розмір правової допомоги становить суму 6 000 грн. 00 коп. (а.с.20-24). 
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також той факт, що позивачем та його представником доведено факт витрат на правову допомогу та дана вимога передбачена цивільно-процесуальним законодавством, суддя приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 6 000 грн. 00 коп., які складаються з витрат на правничу допомогу та витрати судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. 

Керуючись ст.ст.10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268, 354 ЦПК України, суд - 

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК» (код ЄДРПОУ 21929154) заборгованість зі сплати внесків по утриманню будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 і прибудинкової території за період з 01.01.2022 року до 31.12.2024 року (включно) у розмірі 3 508 грн. 47 коп. (три тисячі п`ятсот вісім гривень сорок сім копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРУБНИК» (код ЄДРПОУ 21929154) судові витрати в розмірі 3 028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 6 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а всього – 9 028 грн. (дев`ять тисяч двадцять вісім грн.) 00 коп. 

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:	  	І.  О.  Кобеляцька-Шаховал