Справа № 386/2464/25 
Провадження № 2/386/1075/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року      селище Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді    Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання  Хромей А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , орган опіки та піклування - служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
встановив:
ОСОБА_1 26.12.2025 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2007 між сторонами було укладено шлюб у Станкуватській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №03. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 . 01 грудня 2017 року заочним рішенням Голованіського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами було розірвано. Причиною розлучення послугувало систематичне зловживання відповідачем алкогольними напоями та повне ігнорування потреб сім`ї. Остаточною причиною припинення спільного проживання став інцидент, під час якого відповідач у стані алкогольного сп`яніння вчинив акт фізичного насильства щодо позивачки в присутності малолітньої доньки. Дана подія стала для дитини важкою психологічною травмою. Усвідомлюючи, що перебування в одному просторі з батьком, який демонструє таку модель поведінки, є небезпечним для життя, здоров`я та нормального розвитку дитини, позивачка прийняла рішення про негайний переїзд.
Позивачка зазначає, що з моменту роз`їзду відповідач не зробив жодної спроби змінити свій спосіб життя, не пройшов лікування від алкогольної залежності та не виявив дієвого каяття. Його поведінка чітко вказує на те, що він ставить власну залежність вище за інтереси дитини та сім`ї. «Червоною лінією» для позивачки, як для матері, стало розуміння того, що дитина не повинна сприймати домашнє насилля та алкоголізм, як норму сімейного життя. На сьогодні юридичний зв`язок дитини з біологічним батьком є лише формальним та шкідливим, оскільки він використовується ним виключно для створення бюрократичних перешкод у розвитку дитини.
Позивачка вказує, що відповідач зловживає своїми батьківськими правами та перешкоджає розвитку дитини. Відповідач використовує свої батьківські права виключно як інструмент тиску та маніпуляцій, що призводить до прямого порушення прав дитини на відпочинок, оздоровлення та освіту. Яскравим прикладом свідомого заподіяння шкоди дитині є подія лютого 2022 року. У період з 12 по 22 лютого 2022 року донька зверталась особисто до батька з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон для відпочинку з матір`ю. Попри те, що поїздка була позивачкою повністю оплачена, підготовлені документи, зібрані речі дитини для відпочинку, відповідач проігнорував неодноразові прохання дитини. Через його бездіяльну поведінку та відмову надати дозвіл на виїзд, поїздка була зірвана, а дитина зазнала глибокого емоційного розчарування та була позбавлена законного права на відпочинок.
Також є подія в червні 2025 року. У період з 13 по 15 червня 2025 року донька знову особисто звернулась до батька з проханням відвідати нотаріуса для оформлення дозволу на виїзд до дитячого табору в Болгарії, до якого вона зі своїми друзями готувалась весь рік та дуже чекала на цю поїздку. Але відповідач знову її проігнорував і перед самим виїздом з багаточисленними умовляннями позивачкою та донькою відповідач зробив таки дозвіл. Через ці його дії, дитина постійно знаходиться в напруженні, зазнає стрес і емоційне розчарування. Така поведінка відповідача є систематичною. Протягом усього життя дитини, він створював перешкоди: будь-яка поїздка дитини за кордон до початку повномасштабної війни супроводжувалась скандалами та необґрунтованим спротивом з його боку, демонстрував байдужість, не надавав жодної фінансової допомоги, не подарував жодного подарунка на дні народження чи свята, ігнорував дитину, на спроби доньки вийти на контакт відповідач відповідав обіцянками зателефонувати пізніше, які ніколи не виконував, не брав слухавку та навіть блокував номер телефону доньки.
Враховуючи намір доньки здобувати вищу освіту за кордоном, подальше збереження батьківських прав за відповідачем становить реальну загрозу її майбутньому. Існує обґрунтований ризик, що він продовжить використовувати свій статус для блокування її навчання та професійного розвитку, як він це робить неодноразово.
Також позивачка зазначає, що починаючи з дати розлучення і до теперішнього часу відповідач не бере участі у вихованні дитини, систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема: систематично зловживає алкоголем, що унеможливлює належний догляд за дитиною та шкодить її фізичному і психологічному розвитку; не спілкується з дитиною, не бере участі у її навчанні, відсутність участі у вихованні та розвитку дитини, медичному догляді та інших аспектах виховання; повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться потребами та життям дитини, відсутній емоційний зв`язок з дитиною.
Відповідач довгий час пиячить (є хронічним алкоголіком), ніде не працює та веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на дитину. Систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, не цікавиться життям доньки, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від спілкування з донькою, жорстоко поводиться з дитиною, це включає психологічне, економічне насильство над дитиною, не відвідує її ані вдома, ані в шкільних закладах, де навчається донька, що є порушенням ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно відповідач не надавав і не надає, у зв`язку з чим позивачка звернулась до Голованівського районного суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину ОСОБА_3 . Усі багаторазові спроби позивача встановити контакт із відповідачем залишились безрезультатним.
А тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 164, 165, 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн 11 коп.
Ухвалою суду від 02.01.2026 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання; залучено до участі у справі як орган опіки та піклування - службу у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області та зобов`язано останню подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері дитини ОСОБА_1 , яка бажає проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
На виконання ухвали суду органом опіки та піклування 15.04.2026 суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, затверджений рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №57/2 від 06.04.2026.
16.04.2026 проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідками про доставку 16.04.2026 та 17.04.2026 судових повісток в електронному вигляді; 13.05.2026 від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили позов задовольнити.
Відповідач в засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 05.05.2026 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній", який направлявся з судовою повісткою-викликом за зареєстрованим місцем проживання відповідача; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи чи відзив на позов не подав.
Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку 17.04.2026 судової повістки-виклику в електронному вигляді; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи суду не подав.
За відсутності заперечень позивачки про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.09.2011 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 11).
Відповідно до копії заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2017 між сторонами було розірвано шлюб, який ними було зареєстровано 20.10.2007 у Станкуватській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 16-17).
Як вбачається з копії судового наказу по справі №386/860/18, виданого 31.08.2018 Голованівським районним судом Кіровоградської області, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2018 і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).
Як вбачається з копії розрахунку заборгованості, наданого Голованівським районним відділом ДВС, у відповідача станом на 01.12.2025 існує заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів, яка становить 225865,82 грн за період з листопада 2020 року по листопад 2025 року, протягом цього періоду аліменти відповідачем не виплачувались (а.с. 19).
Згідно копії характеристики, виданої Ірпінським академічним ліцеєм «Мрія», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в ліцеї з 5-го класу, відповідальна, уважна, старанна та мотивована до навчання, повіденка зразкова. Мати є основним та активним учасником освітнього процесу дитини, завжди на зв`язку з класним керівником та вчителями, вчасно реагує на рекомендації педагогів, бере участь у шкільних заходах, зборах, консультаціях, забезпечує дитині стабільні умови для навчання, підтримує її в освітніх і соціальних потребах, проявляє відповідальність, турботу та щиру зацікавленість у навчальних успіхах дитини. Батько дівчинка з моменту зарахування до ліцею не бере участі в її навчанні та шкільному житті, за весь період не відвідував ліцей, не з`являвся на батьківських зборах, не контактував з учителями, не цікавився успішністю, потребами або поведінкою дитини, не проявляв жодної участі у вирішенні освітніх чи виховних питань, контакту з ліцеєм не підтримує, із вчителями не спілкується, не бере участі у вихованні дитини (а.с. 13).
Згідно копії характеристики від 02.09.2024, виданої Приватним закладом освіти «Ірпінська християнська гімназія», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в школі з 6-го класу, зарекомендувала себе як спокійна учениця, має здібності до навчання, але не використовує свій потенціал у повній мірі, має добрий загальний розвиток. За час навчання в школі, батько ОСОБА_3 жодного разу не був у школі, не приймав участі та не цікавився її шкільним життям, не відвідував багаточисельні заходи, батьківські збори, концерти, літературні вечори, спортивні змагання свята та урочистості (а.с. 14).
Згідно копії характеристики №08-17/06 від 15.01.2025, виданої Ірпінською дитячою школою мистецтв ім. Михайла Вериківського, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в закладі з 01.09.2019 по фаху «Академічний спів» та 31.05.2024 на відмінно закінчила його. Впродовж навчання ОСОБА_3 завжди приходила підготовленою до уроку. Мати дитини завжди контактувала з викладачами, адекватно реагувала на рекомендації вчителів, була присутня на всіх концертних виступах доньки. ОСОБА_3 дуже прихильно, з любов`ю, ставиться до матері, між дитиною та матір`ю відчувались дружні стосунки. Протягом навчання присутність батька ОСОБА_3 в школі мистецтв не спостерігалась, успіхами в навчанні батько не цікавився (а.с. 15).
Як вбачається з копій скриншотів щодо переписки в застосунку «Вайбер» ОСОБА_3 з батьком за період з грудня 2023 року, дитина просила батька підійти до приватного нотаріуса та надати дозвіл на її виїзд за кордон для поїздки до табору, на що останній не реагував; також просила платити їй аліменти, на що останній відповідав, що у нього відсутні кошти; на всі послідуючі повідомлення доньки не відповідав (а.с. 21-23).
ОСОБА_3 , якій на час розгляду справи виповнилось 14 років, надала суду заяву, щодо врахування її думки при розгляді справи, в якій вказала, що вона не підтримує стосунків з біологічним батьком та не бажає в подальшому мати стосунки з батьком, оскільки він протягом тривалого часу не бере участі у її житті, не спілкується з нею, не цікавиться її навчанням, здоров`ям та потребами, не надає їй жодної допомоги чи підтримки. Вона підтримує позов матері щодо позбавлення батька батьківських прав щодо неї та просила врахувати її позицію під час розгляду справи (а.с. 20).
Відповідно до наданого суду висновку органу опіки і піклування - служби в справах дітей Ірпінської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №57/2 від 06.04.2026, доцільно в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що проявляється у відсутності спілкування з донькою, непіклуванні про її фізичний і духовний розвиток, навчання, стан здоров`я та матеріальному незабезпеченні (а.с. 87-88).
Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України).
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990, ратифікованої Україною 27.09.1991 (набрала чинність для України 27.09.1991) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. 
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що відповідач з 2020 року і по день розгляду справи (більше 6 років) не виявляв щодо дитини ОСОБА_3 належного батьківського піклування, оскільки не провідував дитину, не цікавився її життям та здоров`ям, не відвідує шкільні заклади в яких навчається донька, не сплачує аліменти на утримання дитини і таких дій вчиняти не намагався.
Враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу не здійснював жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дитини; після звернення позивачки з позовом до суду, відповідач так і не проявив уваги до дитини, не вчиняє будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, тобто продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків по відношенню до дитини, відзив на позов та заперечення до суду не подав, і навпаки - виявив байдужість знаючи про наявність відносно нього спору щодо позбавлення його батьківських прав, а тому підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні.
Встановивши наявність умисних дій відповідача щодо невиконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів дитини. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дитини.
Дитина, які виповнилось 14 років, вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає її інтересам.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Судом встановлено, що на утримання дитини, по відношенню до якої відповідач позбавляється батьківських прав, на користь позивачки вже стягнуто аліменти, а тому підстав для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів в даній справі суд не знаходить.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданої позивачкою платіжної інструкції №2.463899217.1 від 25.12.2025 (а.с. 6) та виписки про зарахування судового збору (а.с. 27), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211,2 грн, виходячи з розміру, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачем.
Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Побузьке Голованівського району Кіровоградської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Місце проживання позивачки ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Місцезнаходження органу опіки та піклування - служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області: м. Ірпінь Бучанського району Київська області, вул. Авіаконструктора, буд. №4А, поштовий індекс 08205; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 23568045.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленого ЦПК України, не подані заяви про його перегляд або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:        Гарбуз О. С.