Справа № 446/1243/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І.
секретар судового засідання Карпа Г.М.

справа №446/1243/25;
провадження № 2/446/912/25;

учасники справи:
позивачі ОСОБА_1 ; 
ОСОБА_2 ; 
ОСОБА_3 ;
ОСОБА_4 ;
представник позивачів ОСОБА_5 ;
відповідач Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області;
представник відповідача Маценко Ольга Олександрівна;
третя особа Приватний нотаріус Приходько Наталія Миколаївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Приходько Наталія Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:
04.06.2025 представник позивачів - адвокат Мельник Л.І. подала до суду позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якій просить визнати за позивачами в порядку спадкування та як членів колгоспного двору право власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями та іншими спорудами, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 і відносилось до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 , а членами даного колгоспного двору зокрема були позивачі у справі, кожен з яких мав право власності на 1/7 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. У зв`язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. Вказує, що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору, позивачі не взмозі оформити свої права у нотаріальному порядку, тому звернулися до суду із даним позовом.
Разом з тим, після смерті деяких членів колгосного двору відкрилась спадщина на 3/7 частини спірного житлового будинку, яку фактично прийняла, однак не переоформила на своє ім`я позивачка у справі ОСОБА_1 . Вказує, що коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті синів та чоловіка, приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору. Відтак, оскільки позивачка не може в інший спосіб реалізувати своє право, тому звернулася до суду із даною заявою.
Ухвалою суду від 05.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 27.10.2025 підготовче засіданні закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивачів – Мельник Л.І. не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача – Маценко О.О. в судове засідання також не прибула, однак подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, заперечень щодо позову не подавала.
Представник третьої особи у підготовче засідання не прибула, причин неявки суду не повідомила.
За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 26.06.1990 та витягу з погосподарської книги АДРЕСА_2 станом на 01.01.1991 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 відносилось до типу колгоспного двору головою якого був ОСОБА_6 , членами даногоколгоспного двору були: дружина – ОСОБА_1 , син – ОСОБА_2 , син – ОСОБА_7 , син – ОСОБА_8 , дочка – ОСОБА_3 , дочка – ОСОБА_4 (а.с. 6).
Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/7 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні.
З матеріалів справи видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 11.04.2007, а.с.17).
Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .
За життя ОСОБА_8 заповіт не складав.
До дня смерті ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_8 на належну йому 1/7 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору успадкували в рівних частинах його батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 26.02.1983, а.с. 11), а саме по 1/14 частки будинковолодіння.
Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 25.03.2014, а.с.18).
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 3/14 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .
За життя ОСОБА_6 заповіт не складав.
Відповідно до довідки №113 від 28.03.2025, ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня смерті проживала і була зареєстровані: дружина ОСОБА_1 . Відповідно дружина померлого, позивачка у справі ОСОБА_1 фактично успадкувала 3/14 частину вищевказаного житлового будинку.
Також, з матеріалів справи видно, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на території російської федерації помер ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4 , а.с.22).
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .
За життя ОСОБА_7 заповіт не складав.
Таким чином, після смерті ОСОБА_7 на належну йому 1/7 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору успадкувала його мама, позивачка у справі ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 14.02.1976, а.с. 10).
У зв`язку із наведеними вище обставинами, судом встановлено факт спадкування позивачкою 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , після смерті чоловіка та синів.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
А відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 довела факт переходу до неї в порядку спадкування за заповітом спадкового майна після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і вона позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, то за нею необхідно визнати право власності на таке спадкове майно.
Водночас, оскільки за правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності, то суд вважає також підставною вимогу позивачів про визнання за ними права власності на належну їм частину житлового будинку як члену колгоспного двору, а саме на 1/7 частини домоволодіння АДРЕСА_2 .
Разом з тим, як вказано у п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.
Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору та після смерті деяких його членів не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище.
За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивачі позбавлені права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення повністю.
Керуючись ст. ст. 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Приходько Наталія Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 3/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
Повний текст рішення складено 18.05.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя         Т.І. Котормус