ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16.04.2026	м. Суми	Справа № 920/163/26	

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Шишло Н.С.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/163/26
за позовом Малого приватного підприємства “Рай” (вул. Шевченка, буд. 45, м. Шостка, Сумська область, 41100)
до відповідачів: 1) Сумської міської ради (пл. Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000),
2) Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, буд. 33, м. Суми, 40009)
про визнання незаконною бездіяльності, стягнення 3000 грн 00 коп.,

представники учасників справи:
від позивача – Тур С.М.;
від відповідача – Божко Ю.В.; 

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд: 1) визнати незаконною бездіяльність Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради за період з 22.05.2024 до 08.01.2026 щодо не надання позивачу договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004 та рахунку на оплату за цим договором; 2) стягнути з Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради 3000 грн 00 коп. моральної шкоди.
Ухвалою від 09.02.2026 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/163/26; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 10.03.2026, 12:30; надав відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачам семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.02.2026 доставлена до електронних кабінетів відповідачів 09.02.2026, що підтверджується довідками Господарського суду Сумської області. 
24.02.2026 перший відповідач подав заяву (вх. № 805 від 24.02.2026), в якій просить суд залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку із невірним формуванням позовних вимог. 
У судовому засіданні 10.03.2026, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольні ухвали про: відмову у задоволенні заяви першого відповідача про залишення позову без розгляду (вх. № 805 від 24.02.2026); продовження відповідачам строку для подання відзиву на позовну заяву на 10 днів від 10.03.2026; відкладення підготовчого засідання у справі на 26.03.2026, 11:15.
У відзиві (вх. № 1506 від 25.03.2026) перший відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що після надходження заяви позивача про надання дозволу на проведення експертної оцінки, відповідна заява неодноразово виносилась працівниками другого відповідача (до повноважень якого входять питання управління земельними ділянками комунальної форми власності) на розгляд постійної депутатської комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології. Рішенням Сумської міської ради від 22.05.2024 № 4742-МР «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, площею 0,1301 га» позивачу був наданий дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до вказаного рішення другим відповідачем був підготовлений договір про оплату авансового внеску в рахунок сплати ціни земельної ділянки, про що листом від 30.07.2024 № 06.01-18/2823 позивача було повідомлено, надіслано екземпляр договору підписаний першим відповідачем в особі секретаря Сумської міської ради Артема Кобзаря; позивача запрошено для підписання договору. Незважаючи на неодноразові звернення другого відповідача позивач не виявив бажання внести авансовий внесок та підписати договір з невідомих причин. 30.12.2025 позивач звернувся до другого відповідача в усній формі щодо надання копії договору про сплату авансового внеску, на що йому було повідомлено, що у 2026 році банківські рахунки Сумської міської територіальної громади можуть бути змінені, тому є необхідність зачекати до початку нового року. 08.01.2026 після уточнення працівниками другого відповідача чи була зміна реквізитів, позивачу електронною поштою був направлений договір для його підписання. 03.02.2026 перший відповідач в особі секретаря Сумської міської ради Артема Кобзаря повторно підписав договір, про що позивача повідомлено. Відповідач зазначає, що позовна заява про визнання незаконною бездіяльності, стягнення 3000 грн. до відповідачів була подана позивачем 04.02.2026, а договір про оплату авансового внеску підписаний сторонами 03.02.2026.
19.03.2026 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 1397 від 19.03.2026), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач зазначає, що до листа другого відповідача від 30.07.2024 № 06.01-18/2823 було додано рішення № 4742-МР «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 3, площею 0,1301 га» від 22.05.2024, а не проект договору. Лист № 06.01-18/2823 від 30.07.2024 мав виключно інформативний характер щодо прийнятого рішення ради, а не процедурний крок щодо укладення договору. Позивач зазначає, що починаючи з 2023 року по теперішній час змушений постійно спонукати відповідача до виконання його законних обов`язків щодо викупу земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004. Договір, після направлення його відповідачем на електронну пошту позивача 08.01.2026, був підписаний зі сторони позивача та направлений на адресу Департаменту забезпечення ресурсних платежів 09.01.2026. Протягом майже місяця відповідач ухилявся від належного оформлення договірних відносин. Підписання договору секретарем Сумської міської ради А. Кобзарем 03.02.2026 фактично є первинним оформленням документа зі сторони відповідача, а не «повторним». Договір не був оформлений у встановлений законом строк саме через бездіяльність міської ради.
25.03.2026 перший відповідач подав заяву (вх. № 1506 від 25.03.2026), в якій просить суд долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву з додатками від 13.03.2026 вих. № 65/26 юр. Відповідач зазначає, що з технічних причин, які виникли в підсистемі “Електронний суд” відзив був надісланий тільки позивачу 13.03.2026. 
25.03.2026 перший відповідач подав заяву (вх. № 1508 від 25.03.2026), в якій просить суд долучити до матеріалів справи лист Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 17.03.2026 № 47766-2026.
Ухвалою від 25.03.2026 господарський суд задовольнив заяву представника першого відповідача (вх. № 1338 від 25.03.2026) про участь у судових засіданнях у справі № 920/163/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представнику у судовому засіданні 26.03.2026 об 11 год. 15 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
Позивач подав заяву від 26.03.2026, в якій просить суд провести судове засідання та вирішити питання про закриття підготовчого провадження без його участі.
У судовому засіданні 26.03.2026, за участю представника відповідачів, суд постановив протокольні ухвали про: продовження відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву на позовну заяву (вх. № 1506 від 25.03.2026) від Сумської міської ради до розгляду; продовження відповідачу строку для подання доказу та прийняття доказу поданого разом із заявою (вх. № 1508 від 25.03.2026) до розгляду; закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 16.04.2026 о 14 год 30 хв.; забезпечення участі представнику відповідачів у судовому засіданні 16.04.2026 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою від 13.04.2026 господарський суд задовольнив заяву представника позивача (вх. № 1680 від 10.04.2026) про участь у судових засіданнях у справі 920/163/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представнику позивача у судовому засіданні 16.04.2026 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником нерухомого майна (будівлі складу з магазином), розташованого за адресою: м. Суми, вулиця Героїв Крут, будинок 38. Право власності відповідача на нерухоме майно зареєстроване в реєстрі 19.04.2018 на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2018. 
Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 5910136300:06:002:0004.
Рішенням 53 сесії 8 скликання Сумської міської ради від 22.05.2024 № 4742-МР «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, площею 0,1301 га» вирішено: провести експертну грошову оцінку (заявник - Мале приватне підприємство «Рай» (22595040) земельної ділянки за адресою: м Суми, вул. Героїв Крут, 38, площею 0,1301 га, кадастровий номер 5910136300:06:002:0004, категорія, цільове та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код виду цільового призначення - 03.07) під будівлею складу з магазином (номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 25797903 від 19.04.2018 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 303714659101 загальна площа будівлі - 896,4 кв.м.); Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради - забезпечити підготовку та укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок сплати ціни земельної ділянки.
Договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки укладений між позивачем та першим відповідачем 03.02.2026.
04.02.2026 позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог вказує на незаконність бездіяльності відповідачів щодо надання позивачу договору про оплату авансового внеску та рахунку на оплату у період з 22.05.2024 до 08.01.2026, чим порушено законні права позивача на викуп земельної ділянки, завдано позивачу моральної шкоди. 
Земельні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Положеннями ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до ст. 127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 128 ЗК України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.
Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.
Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Порушені право та/або інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, повинен забезпечити поновлення порушеного права.
У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору.
Суд встановив, що рішенням 53 сесії 8 скликання Сумської міської ради від 22.05.2024 № 4742-МР «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, площею 0,1301 га» вирішено: провести експертну грошову оцінку (заявник - Мале приватне підприємство «Рай» (22595040) земельної ділянки за адресою: м Суми, вул. Героїв Крут, 38, площею 0,1301 га, кадастровий номер 5910136300:06:002:0004.
Забезпечення підготовки та укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок сплати ціни земельної ділянки доручено згідно з рішенням Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, відповідно, саме Департамент є належним відповідачем у справі за вимогою про визнання незаконною бездіяльності щодо надання договору та рахунку на оплату. Сумська міська рада не є належним відповідачем за такою вимогою з урахуванням змісту рішення від 22.05.2024 № 4742-МР.
Відповідно до матеріалів справи 08.01.2026 другий відповідач надіслав на електронну пошту позивача договір про оплату авансового внеску.
09.01.2026 позивач листом № 3 направив другому відповідачу два екземпляра підписаного МПП «Рай» договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, для подальшого оформлення. 
03.02.2026 другий відповідач надіслав позивачу лист № 06.01-15/165 згідно з яким направив на його адресу один примірник підписаного зі сторони Сумської міської ради договору про сплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 03 лютого 2026 року. У листі другий відповідач зазначив, що сума авансового внеску становить 5 тис. грн, які мають бути сплачені позивачем протягом 10 календарних днів з моменту укладення договору.
Договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки укладений між позивачем та першим відповідачем 03.02.2026. 05.03.2026 позивач звернувся до першого відповідача з заявою № 19 про продаж земельної ділянки кадастровий номер 5910136300:06:002:0004.
Позивач звернувся з позовом 04.02.2026, тобто після отримання проекту договору від другого відповідача (08.01.2026), підписання його позивачем (09.01.2026) та укладення договору про оплату авансового внеску між позивачем та першим відповідачем (03.02.2026). 
Відповідно, позов поданий не з метою захисту порушеного права позивача на укладення договору авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки для викупу у подальшому земельної ділянки.
Позивач фактично намагається встановити обставини бездіяльності відповідачів за період до укладення договору з метою посилання на такі обставини при розгляді інших судових спорів між сторонами (відповідно до усних пояснень позивача у судовому засіданні 10.03.2026 – спорів щодо стягнення безпідставно утриманих коштів за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди землі). 
Встановлення певних обставин не є належним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин.
З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову про визнання незаконною бездіяльності Сумської міської ради, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради за період з 22.05.2024 до 08.01.2026 щодо не надання позивачу договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004 та рахунку на оплату за цим договором. 
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди. 
У статті 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини другої статті 16 цього ж Кодексу).
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, щодо юридичної особи - у приниженні ділової репутації.
За загальним правилом, згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У частині другій статті 1167 цього ж Кодексу визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 сформульований висновок про те, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними й передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Утім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади, органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.
Отже, для настання цивільно-правової відповідальності відповідачів за заподіяння позивачеві моральної шкоди у цій справі необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення (наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою), тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.
Позивач зазначає, що бездіяльністю посадових та службових осіб Сумської міської ради та Департаменту забезпечення ресурсних платежів МПП «РАЙ» було завдано моральної шкоди. Моральна шкода полягає у приниженні ділової репутації підприємства, порушенні нормальних ділових зв`язків через неможливість продовження активної підприємницької діяльності для забезпечення діяльності підприємства, невизначеність у майбутній стратегії ведення бізнесу, зокрема майбутнього відновлення об`єкта нерухомого майна, порушенні стосунків з контрагентами, оскільки партнери здебільшого глузують із засновника підприємства через неможливість доведення правоти і вирішення доволі не складного питання. Також позивач зазначає про спричинення сильних душевних страждань засновнику підприємства ОСОБА_1 , які виражалися у відчутті тривоги, постійного занепокоєння та стресу, страху, невпевненості у власному майбутньому та майбутньому сім`ї внаслідок тривалої невизначеності щодо оформлення права власності на земельну ділянку, можливого майбутнього звернення відповідачів до суду і стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати, а також супутніх процесуальних витрат, що врешті призвело до погіршення здоров`я, пригніченого настрою та стресу.
Суд встановив, що 30.07.2024 Департамент листом № 06.01-18/2823 повідомив позивача про прийняте рішення Сумської міської ради від 22.05.2024 № 4742-МР «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, площею 0,1301 га», запросив позивача до Департаменту для підписання договору та перерахування авансового внеску з метою подальшого проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки. 
Суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що проект договору не був надісланий разом з листом від 30.07.2024. Про вказане свідчить зміст цього листа (запрошення позивача до Департаменту для укладення договору) та перелік додатків – додаток на 1 арк. 
У відповіді від 16.06.2025 на звернення позивача Департамент знову повідомив позивача, що проект договору був підготовлений. 
Водночас суд зазначає, що відповідно до ст. 638, 641 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Докази надання/направлення Департаментом позивачу підготовленого проекту договору (пропозиції, що містить істотні умови) у період до 08.01.2026 в матеріалах справи відсутні. 
Вказане свідчить про невиконання Департаментом обов`язку згідно з рішенням Сумської міської ради забезпечити укладення договору з позивачем (до 08.01.2026, коли пропозиція позивачу була надіслана). 
Водночас позивач не подав доказів на підтвердження своїх доводів про приниження ділової репутації, не обґрунтував яким чином не укладення договору авансового внеску до 03.02.2026 призвело до неможливості продовження підприємницької діяльності. Суд також враховує, у розрізі тверджень про завдання моральної шкоди, що позивач у період з 22.05.2024 до 30.12.2025 не звертався у будь-який спосіб до Департаменту з вимогою про надсилання чи надання проекту договору (такі докази в матеріалах справи відсутні).
Щодо посилань позивача на завдання моральної шкоди засновнику товариства, суд зазначає, що позов поданий товариством, яке є юридичною особою, за захистом своїх прав та законних інтересів, а не за захистом прав фізичної особи – засновника товариства. 
За цих обставин суд відмовляє у задоволенні позову до відповідачів про стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн., оскільки позивач не підтвердив наявність моральної шкоди.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 2, 13, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 28.04.2026 (у період з 23.04.2026 до 27.04.2026 включно суддя Вдовенко Д.В. перебувала у відпустці).

Суддя	Д.В. Вдовенко