Справа № 303/12286/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

21 травня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.
суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д. 
з участю секретаря судового засідання: Тайстри І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидорчук Ольга Євгеніївна, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2025 року про закриття провадження в справі, постановлену головуючим суддею Куцкір Ю.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Голд Лайн Трейд» про усунення перешкод у користуванні майном.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2025 року замінено неналежного відповідача у справі з ПП «Голд Лайн Трейд» на належного відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - закрито.
Ухвала мотивована тим, що спірні правовідносини повинні вирішуватися за правилами господарського судочинства, а не цивільного судочинства у зв`язку з тим, що сторонами у справі є фізичні особи - підприємці, спірні правовідносини між даними сторонами виникли щодо права власності на майно тобто земельну ділянку несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності шляхом викупу, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, заявлені вимоги повинні вирішуватись за правилами господарського судочинства, а не цивільного.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сидорчук О.Є., оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку про закриття провадження в справі, оскільки, у спірних правовідносинах, які виникли між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні ті відносини, що врегульовані нормами господарського права зв`язку із тим, що предмет спору носить виключно цивільно-правовий характер, а саме, перешкоди у користуванні особистою приватною власністю та містить матеріально правові вимоги приватного характеру, що обумовлені захистом цивільно-правового інтересу – зобов`язати відповідача демонтувати (знести) самочинно збудовані конструкції.
Вважає, що судом першої інстанції невірно зроблено висновок про те, що сторони у справі діють як фізичні особи-підприємці, оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у яких наявний правовий статус фізичної особи-підприємця, не виступає у межах даних спірних правовідносин в якості особи, яка здійснює господарську діяльність, оскільки позивач звернувся до суду із матеріально правовими вимогами цивільного характеру, що не обумовлені господарською діяльністю, а саме захист права приватної власності шляхом усунення перешкод у користуванні приватним нерухомим майном, а матеріали справи не містять підтвердження стосовно того, що сторони у спірних правовідносинах діють з метою ведення господарської діяльності з метою виробництва товарів, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.
У постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 367/4695/20 сформульовано правову позицію про те, що предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. Критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.50 ЦК України).
Верховний Суд у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 916/1261/18, 09 серпня 2023 року у справі № 447/2883/21 виснував, що фізична особа, яка виявила бажання реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки суб`єкта господарювання.
Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа сторона у відповідних правовідносинах як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 зареєстровані і є фізичними особами - підприємцями.
У постанові Закарпатського апеляційного суду від 10.06.2025 у справі №303/1255/24 встановив, що ОСОБА_3 згідно з даними інформаційної довідки №353091965 від 04.11.2023 року є власником нежитлових приміщень №1,5,6,7 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.2016, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Н.О., реєстровий №1583. Нежитлові приміщення складають 170,7 кв.м., розташовані на першому поверсі двоповерхової будівлі літ.А, а саме приміщення першого поверху позначені на плані цифрами 1-4 площею 12,90 кв.м., антресоль 1-3 площею 31,50 кв.м., 1-20а - 12,90 кв.м. та підвальні приміщення загальною площею 113,40 кв.м., позначені цифрами V-11,90 кв.м., VI-28,90 кв.м., VII-72,60 кв.м..
Інша частина приміщення АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна шляхом аукціону від 22.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Чорі О.Ю., реєстровий №83, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 363980868 від 31.01.2024 року).
Приміщення №2 за вищевказаною адресою на праві власності належить приватному підприємству «Голд Лайн Трейд».
Також матеріалами справи встановлено, що згідно Витягу серія АЄ №238351 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є директором ПП «Голд Лайн Трейд». Види діяльності: роздрібна торгівля, яка здійснюється фірмами посилкової торгівлі; діяльність у сфері радіомовлення та телебачення; надання інших комерційних послуг; роздрібна торгівля побутовими електротоварами, радіо- та телеапаратурою; ремонт і технічне обслуговування офісної техніки; роздрібна торгівля поза магазинами, Н. В. І. Г.; рекламна діяльність; роздрібна торгівля фотографічним, оптичним та точним устаткуванням; надання інших індивідуальних послуг; роздрібна торгівля офісним та комп`ютерним устаткуванням; діяльність зв`язку; роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, Н. В. І. Г.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. Види діяльності: надання послуг таксі; надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; діяльність у сфері радіомовлення; обробка даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; допоміжне обслуговування наземного транспорту; вантажний автомобільний транспорт.

Оскільки сторонами у справі є фізичні особи - підприємці, спірні правовідносини між даними сторонами виникли щодо права власності на майно тобто земельну ділянку несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності шляхом викупу, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, заявлені вимоги повинні вирішуватись за правилами господарського судочинства, а не цивільного.
Беручи до уваги викладене, що як за суб`єктним складом, так і виходячи зі змісту спірних правовідносин, між двома сторонами суб`єктами господарювання, виник спір щодо усунення перешкод у користуванні майном, тобто земельною ділянкою несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а тому справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, що правильно встановлено судом першої інстанції.
Відтак, судом першої інстанції правильно встановлено, що заявлені вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів підлягають розгляду у порядку господарського судочинства, а провадження у цивільній справі підлягає закриттю.
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін як таку, що постановлена відповідно до вимог закону.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сидорчук Ольга Євгеніївна, залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2025 року про закриття провадження в справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: