ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 р. 	Справа № 520/32025/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Ральченка І.М.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Сергієнко Ніни Олександрівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 по справі № 520/32025/25
за позовом  ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у надсиланні повістки не за місцем фактичного проживання військовозобов`язаного ОСОБА_1 та внесення даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Сергієнко Ніни Олександрівни задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 по справі № 520/32025/25 скасовано.
Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 
Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у надсиланні повістки не за місцем фактичного проживання військовозобов`язаного ОСОБА_1 закрито.
До Другого апеляційного адміністративного суду представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №520/32025/26, яким стягнути на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. та витрат на оплату судового збору у загальному розмірі 4 896,56 грн.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за предсавництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката заявником було надано копію договору про надання правничої допомоги від 19.08.2025 року, додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги від 19.08.2025 року, додаток №2 до Договору про надання правової допомоги б/н від 19.08.2025, акт №1 про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 19.08.2025, додаток 3 до Договору про надання правової допомоги б/н від 19.08.2025, акт №2 про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 19.08.2025, платіжну інструкцію №@2PL513565 від 31.10.2025 на суму 12 000,00 грн, платіжну інструкцію №@2PL926800 від 05.12.2025 на суму 8 000,00 грн.
Відповідно до акту № 1 від 01.02.2026 про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 19.08.2025 року адвокатом були виконані роботи з: складання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 . Правовий аналіз підстав позову, ознайомлення із судовою практикою, визначення способу захисту, формування правової позиції, складання позовної заяви із додатками. Скерування позовної заяви з додатками до суду та учасникам справи. Супроводження справи в суді 1 інстанції до отримання рішення суду на загальну суму 20 000,00 грн.
Відповідно до акту № 2 від 20.05.2026 про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 19.08.2025 року адвокатом були виконані роботи з: складання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 520/32025/25 разом із додатками до неї та супроводження справи в Другому апеляційному адміністративному суді. Правовий аналіз рішення суду першої інстанції, визначення підстав оскарження, формування правової позиції, складання апеляційної скарги з додатками. Скерування апеляційної скарги до суду та учасникам справи. Супроводження справи до ухвалення постанови суду від 18.05.2026 на загальну суму 20 000,00 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у фіксованій сумі у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат.
Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, аналізуючи зміст наданих позивачу в суді першої інстанції послуг, слід вказати, що фактично результатом представництва інтересів позивача у суді першої інстанції стало складання адвокатом позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву та складання адвокатського запиту.
При цьому, дослідивши зміст адвокатського запиту та відповіді на нього ( лист №1256 від 26.08.2025), колегія суддів зазначає, що за наслідками розгляду запиту не було отримано інформації чи документів, які б вплинули на результати розгляду справи, а відтак складання адвокатського запиту не призвело до отримання необхідних доказів чи інформації, які мали б значення для вирішення спору.
Так, аналізуючи зміст наданих позивачу в суді апеляційної інстанції послуг, слід вказати, що фактично результатом представництва інтересів позивача у суді апеляційної інстанції стало складання адвокатом апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026.
Таким чином, аналізуючи перелік фактично наданих послуг, дослідивши наявні в матеріалах справи докази розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, враховуючи принцип співмірності, складність справи, предмет позову та обставини справи, характер і тривалість професійних відносин адвоката з позивачем, з огляду на те, що справа є незначної складності та розгляд справи проведений в порядку спрощеного провадження без участі сторін, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування понесених при цьому витрат у загальному розмірі 5000 грн. на користь позивача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої та апеляційної інстанції, підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь позивача підлягають витрати у сумі 5000 грн.
Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору у загальному розмірі 4896,56 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 6 ст.139 КАС України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, при ухваленні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Питання щодо справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3028 гривень.
Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Із матеріалів справи вбачається, що, позивачем при зверненні до суду першої інстанції заявлено вимогу немайнового характеру. 
Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду першої інстанції з однією вимогою немайнового характеру, заявленою фізичною особою, становила 1211 грн. 20 коп. (0,4 х 3028 грн).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви складав 968,96 грн. (1211,20 х 0,8).
Однак, позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1937,36 грн., ( відповідно до квитанції №0215-8549-5722-3076 від 07.12.2025), тобто в розмірі більше ніж передбачено Законом України «Про судовий збір».
Також, за подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 959,20 грн (відповідно до квитанції №6577-4377-5389-5952 від 27.02.2026).
Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набув чинності 15.12.2017, внесені зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином позивач повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1453,44 грн. (150 % від 1211,20 грн х 0,8), тобто позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у більшому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».
Враховуючи вказане, розмір судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги складає 2422,40 грн. (968,96 +1453,44).
Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Таким чином, позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 2474,16 грн.
Отже, враховуючи вимоги ст.139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 2422,40 грн. (968,96 +1453,44).
Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч.4 ст. 229, ст. ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Сергієнко Ніни Олександрівни про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №520/32025/25- задовольнити частково. 
Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень) та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 копійок . 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків. передбачених п.2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		Ральченко І.М.	
Судді	   	Мінаєва К.В.   Катунов В.В.