КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 375/1178/25 Головуючий у суді першої інстанції - Штифорук О.В.
Номер провадження № 33/824/3050/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Марченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року щодо притягнення: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №322444 від 06 травня 2025 року, водій ОСОБА_1 06 травня 2025 року о 21 годині 23 хвилини керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 в стані сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер ARLM 0298 тест номер 1311 проба 1,57 ‰ проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665, 60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було належним чином враховано, що він є діючим військовослужбовцем та водієм, який виконує завдання з перевезення військової техніки і за час служби характеризується виключно позитивно, сумлінно виконує службові обов`язки та не допускає порушень дисципліни.
Крім того, відеозапис із нагрудних камер не містить об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, зокрема порушення координації рухів, тремтіння рук чи неадекватної поведінки. Натомість вказує, що його стан зумовлений втомою після повернення з відрядження.
Також залишено поза увагою доводи щодо законності зупинки транспортного засобу, оскільки озвучена поліцейськими причина зупинки не свідчить про наявність очевидних ознак технічної несправності, передбачених законодавством як підстава для зупинки транспортного засобу.
Сукупність наведених обставин на думку ОСОБА_1 ставить під сумнів повноту дослідження доказів та обґрунтованість висновків суду щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Крім того, всупереч вимогам чинного законодавства, перед проведенням огляду на стан сп`яніння працівники поліції не роз`яснили порядок застосування спеціального технічного засобу та не повідомили про можливість проходження огляду іншим способом, зокрема в закладі охорони здоров`я. Внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати своє право на проведення додаткової перевірки результатів огляду, належним чином захистити свої права та довести відсутність факту вживання алкоголю.
Таким чином, під час оформлення матеріалів справи було допущено порушення встановленого процесуального порядку проведення огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів, що ставить під сумнів належність і допустимість отриманих доказів. За таких обставин вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися таким, що ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах його вини.
Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Гордієнко П.В. не були присутні в судовому засіданні 23 квітня 2026 року в день проголошення постанови.
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав в суді першої інстанції 08 травня 2026 року, що зазначено в розписі про отримання (а.с. 78) .
Апеляційну скаргу було подано 15 травня 2026 року (а.с. 79 - 88).
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року як такий, що пропущений з поважних причин.
В судове засідання апеляційного суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Гордієнко П.В. не з`явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений у встановленому порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.
Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.
Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пунктами 7 і 8 Порядку № 1103 передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №322444 від 06 травня 2025 року, водій ОСОБА_1 06 травня 2025 року о 21 годині 23 хвилини керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 в стані сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер ARLM 0298 тест номер 1311 проба 1,57 ‰ проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 жодних пояснень чи заперечень щодо змісту складеного протоколу не зазначив, лише проставив підпис, що ознайомлений.
Відповідно до результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 7510 відносно водія ОСОБА_1 , останній показав результат тесту - 1,57 ‰. З результатом тесту погодився та проставив особистий підпис. (а.с. 5).
В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу до КНП «Рокитнянська БЛ» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 травня 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. (а.с. 3)
Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. З результатом ОСОБА_1 погодився та проставив особистий підпис (а.с. 4).
В матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 06 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 6).
На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що працівники Управління патрульної поліції в м. Біла Церква Білоцерківському районі УПП у Київській області зупинили транспортний засіб у зв`язку із тим, що у останнього несправно працював ліхтар підсвітки номерного знаку про що було повідомлено водія. (21:23:47). Працівник поліції поросив водія надати документи на транспортний засіб та посвідчення водія (21:24:26). Під час спілкування, поліцейський запитав водія чи вживав останній алкогольні напої (21:26:50) та запитав чи готовий останній проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер». (21:27:10). ОСОБА_1 повідомив працівників патрульної поліції, що готовий пройти тест на місці зупинки. (21:28:15). Надалі водій довго спілкувався з працівниками поліції, на що останні неодноразово запитували щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (21:42:20). В подальшому інші працівники патрульної поліції привезли прилад «Драгер» інший поліцейський показує прилад та повідомляє, що іде перевірка приладу, а також повідомляє, що прилад пройшов перевірку та роз`яснює як проходити огляд на приладі. (21:50:09) Після проходження тесту працівник поліції повідомив, що у водія виявлено 1,57 ‰ проміле та те, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння при вище допустимої норми 0,2 ‰ (21:52:32) На відеозаписі зафіксовано, як працівник патрульної поліції запитує водія чи погоджується останній з результатом (21:52:45), ОСОБА_1 повідомляє, що згоден з результатом (21:52:51). На відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції роз`яснив особі, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомив з його змістом.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала й вказаний протокол не містить заперечень ОСОБА_1 щодо його складення, не містить його зауважень щодо змісту складеного протоколу. 
Щодо посилань на статус військовослужбовця та водія, який виконує завдання з перевезення військової техніки та необхідності використання транспортного засобу для виконання бойових завдань, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками професійної діяльності. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від особи правопорушника. Законодавство не передбачає винятків для військовослужбовців у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з керуванням у стані сп`яніння, оскільки такі дії несуть підвищену суспільну небезпеку.
Доводи апеляційної скарги про те, що озвучена поліцейськими причина зупинки не свідчить про наявність очевидних ознак технічної несправності, передбачених законодавством як підстава для зупинки транспортного засобу, апеляційний суд не може визнати обґрунтованими.
Апеляційний суд звертає увагу, що підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Щодо тверджень про те, що із відеозапису нагрудних камер не вбачається об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, тремтіння рук чи неадекватної поведінки, проте його стан зумовлений втомою після повернення з відрядження, апеляційний суд оцінює критично, оскільки із переглянутого відеозапису нагрудних камер патрульних поліції вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам патрульної поліції про те, що він посварився з дружиною, а тому вживав алкогольні напої просив його пробачити.
Таким чиним, вказані обставини, які на думку апелянта ставили під сумнів повноту дослідження доказів та обґрунтованість висновків суду щодо доведеності його вини спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозапису із нагрудних камер.
Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, він погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, пройшов такий тест, за результатами огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння, погодився з його результатами, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Отже, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 23 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду М.А. Яворський