Справа № 375/648/24
Провадження №  2/375/507/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року       селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області під головуванням судді Штифорук Оксани Вікторівни , за участю секретаря судового засідання – Юрченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 21 вересня 2022 року між нею та відповідачем був зареєстровано шлюб, що доводиться Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.09.2022 року.
Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 40, від 31.03.2023 року. 
Шюбні відносини були припинені. Відповідач тривалий час проживає окремо за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. 
Син проживає разом зі позивачкою по АДРЕСА_2 , що доводиться Витягом з реєстру територіальної громади від 29.06.2023 року. Від попереднього шлюбу позивач має на своєму утриманні малолітню доньку. Крім того, позивач зазначає, що має інвалідність з дитинства та Чорнобильське посвідчення 1 категорії серії НОМЕР_3 від 18.11.2021 року. Протягом довгого часу вона проходить лікування по боротьбі з раком.
На підставі викладеного, позивачка просила позов задовольнити та ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трихрічного віку.
Ухвалою суду від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 03.04.2025 року провадження по справі зупинено та надано позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року відновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подавала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підримує та просить їх задовольнити.
Предстаник відповідача у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд позов задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача лише аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною тьохрічного віку. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що дійсно в позивача та відповідача є спільна дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає з ним та знаходиться на його утриманні, що стверджується довідками №№37, 373 від 13.09.2024, № 407 від 04.10.2024, № 488 від 05.11.2024, № 652 від 29.11.2024. З лютого 2024 року по червень 2024 року дитина також проживала з батьком та знаходилась на його утриманні. Відповідач проживає з батьками, які в період несення служби відповідачем, займаються вихованням та утриманням дитини. У позивача такої можливості немає і вона не переймається утриманням та вихованням дитини. 3 викладеного відповідач вважає, що в позивача відсутнє право на стягнення аліментів у заявленому розмірі ( частки з усіх видів заробітку (доходу), навпаки у відповідача є законне право на звернення до суду щодо стягнення аліментів на його користь на утримання сина. Крім того, відповідач зазначає,що позивач отримує пенсійні виплати, та може себе утримувати. З урахуванням стану здоров?я позивача, відповідач не заперечує, щодо стягнення з нього на утримання позивача аліментів у розмірі 1/8 частки від доходу батька дитини до досягнення дитиною трох року, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення від дня пред?явлення позову до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2022 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 141, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31.03.2023 року, виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 40, вбачається, що син ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно довідки № 652 від 29.11.2024 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_5 про те, що її онук ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з нею з 11.11.2023 року по 29.11.2024 року і був на повному утриманні.
Згідно довідки № 709 від 12.11.2024 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_5 про те, що її онук ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з нею з 30.11.2024 року по 16.12.2024 року і був на повному утриманні.
Згідно довідки № 32 від 24.01.2025 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_5 про те, що її онук ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з нею з 08.01.2025 року по 21.01.2025 року і був на повному утриманні.
Згідно довідки № 57 від 11.02.2025 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_5 про те, що її онук ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з нею з 27.01.2025 року по 11.02.2025 року і був на повному утриманні.
Згідно довідки № 95 від 21.03.2025 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_5 про те, що її онук ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з нею з 22.02.2025 року по 17.03.2025 року і був на повному утриманні.
Суд, дослідивши надані довідки старостянського округу № 2 Рокитнянської селищної ради, встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідні періоди проживав разом із своєю бабусею ОСОБА_5 та перебував на її повному утриманні. Водночас суд зазначає, що утримання дитини не є обов`язком бабусі. 
Відповідно до вимог статті 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя.
Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Отже, обов`язок утримання дитини покладений саме на батьків, а не на інших родичів.
Згідно довідки № 37 від 13.09.2024 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_2 про те, що його син ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з ним в АДРЕСА_1 з 05.07.2024 року по 24.07.2024 року.
Згідно довідки № 373 від 13.09.2024 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_2 про те, що його син ОСОБА_3 20.03.2023 року проживав разом з ним в АДРЕСА_1 з 13.10.2024 року по 01.11.2024 року.
Суд, дослідивши довідки № 37 від 13.09.2024 року та № 373 від 13.09.2024 року, встановив, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 лише у визначені періоди: з 05.07.2024 року по 24.07.2024 року та з 13.10.2024 року по 01.11.2024 року.
Крім того, відсутні будь-які належні та допустимі відомості, що у інші періоди дитина проживала також з батьком. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що проживання дитини з батьком носить тимчасовий характер і не може вважатися як постійне місце його проживання.
Згідно довідки № 36 від 29.01.2026 року видана старостянським округом № 2 Рокитнянської селищної ради ОСОБА_2 про те, що його син ОСОБА_3 20.03.2023 року без реєстрації проживає з квітня 2025 року разом з ним в АДРЕСА_1 . Малолітній ОСОБА_3 в супроводі батька ОСОБА_2 відвідує з вересня 2025 року Ольшаницький ЗДО (ясла-садок) " ОСОБА_6 ".
Суд зазначає, що факт відвідування малолітнім ОСОБА_3 з вересня 2025 року Ольшаницького ЗДО (ясла?садок) «Сонечко» у супроводі батька ОСОБА_2 сам по собі не може підтверджувати постійне проживання дитини разом із батьком. Така обставина лише свідчить про участь батька у вихованні та забезпеченні відвідування дошкільного закладу, але не є належним доказом визначення місця проживання дитини на постійній основі.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 24.01.2025 року ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована і проживає разом із дітьми: ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у спадковому будинку, документи знаходяться в стадії успадкування.
Так, відповідно положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
При вирішенні справ про стягнення аліментів позивач зобов`язаний також довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку.
Позивачка, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, ні у позовній заяві, ні при розгляді справи не конкретизувала заявлений розмір аліментів саме в 1/6 частині, не вказала та не надала доказів які витрати вона несе щомісячно на своє утримання. А по суті обмежилась загальними формулюваннями.
Позивач долучила лише виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0206977 відповідно до якої ОСОБА_8 має 3 групу інвалідності з 12.06.2015 довічно та Чорнобильське посвідчення 1 категорії серії НОМЕР_3 від 18.11.2021 року. Крім того, будь-яких доказів на наявність хвороби "Рак" позивач до матеріалів справи не долучає.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини (жінки) на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка (батька дитини) надавати таке утримання.
Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.
Суд, бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, та те, що законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку дитині та дружині, оскільки дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою, знаходиться повністю на її утриманні.
З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, обов`язку батьків щодо утримання дитини, фінансових можливостей та стану здоров`я відповідача, а також часткового визнання позову, суд вважає доцільним стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , трьох років.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 259-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_8 і до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 16.05.2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в дохід держави у розмірі 1331 (одна тисяча триста трмдцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
Текст повного судового рішення виготовлений 28.05.2026 року.

Суддя: Оксана ШТИФОРУК