Справа № 309/1818/26
Провадження № 2/309/968/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.
з участю секретаря судового засідання: Росоха Д.І.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні
в м. Хуст цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 
до 
ОСОБА_2 
про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_3 від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Посилається на те, що 13 листопада 2019 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом № 30. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина – донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що більше двох років сторони проживають окремо. Донька ОСОБА_4 залишилась проживати з позивачкою, яка опікується її вихованням, розвитком та добробутом. Відповідач приймає участь в утриманні доньки, однак розмір цієї допомоги недостатній з урахуванням потреб дитини. ОСОБА_2 є здоровою людиною, молодого віку, не має інших утриманців, окрім неповнолітньої дитини сторін, офіційно ніде не працевлаштований. У зв`язку з цим просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 5 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття. 
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Адвокат Перегінець О.Г. подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують повністю, просять такі задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що наявні у матеріалах справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2019 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом № 30 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 . (а.с.8). 
Від даного шлюбу в сторін народилася одна дитина, донька – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21 жовтня 2022 року. (а.с. 9).
Крім того, згідно Довідки про склад сім`ї від 07.05.2026 року №153/10.15-11, виданої старостом Рокосівського старостинського округу про те, що за адресою АДРЕСА_1 до складу сім`ї (зареєстровані) входять: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). ( а.с.11).
Згідно відповіді на запит начальника управління виконавчого комітету Хустської міської ради управління освіти, релігій та у справах національностей від 13.05.2026 р. Вих № 01-28/339 про здійснення оплати за харчування вихованки Рокосівського ЗДО молодшої групи «Малятко» ОСОБА_4 за період з грудня 2025 року по сьогоднішній день, сплачено : за грудень 2025 року – 1816,00 грн.; за 2026 рік – 3470,00 грн.
З Довідки від 07 травня 2026 р. за № 05, виданої ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є вихованкою Рокосівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Хустської міської ради та відвідує групу молодшого дошкільного віку «Малятко» 3 01.07.2024 року по теперішній час.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.
Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3ст. 181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Оскільки на теперішній час неповнолітня дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, заперечень щодо чого відповідач не надав, то суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо її утримання належним чином.
З урахуванням вищевказаного, даних, які могли б вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачці судом не встановлено.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дитини, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим, працездатним, та спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини.
Суд визначає розмір аліментів у сумі 5 000 грн., до досягнення нею повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитини в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.84,180,181,182,183,184,191 Сімейного кодексу України, ст. ст.141,258,259,263,265,430, ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2026 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави – 1331,20 гривень судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.  

Суддя Хустського 
районного суду: Сідей Я.Я.