ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1153/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Апостолівської міської ради (53800, Дніпропетровська область, Криворізький район, місто Апостолове, вулиця Центральна, будинок 65; ідентифікаційний код 04052583) 
до Приватного підприємства "Будальтернатива" (50011, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Дмитра Донського, будинок 25А; ідентифікаційний код 32692664) 
про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003 у період з 01.03.2023 до 24.07.2024 у розмірі 177 457,99 грн 

ВСТАНОВИВ:
І. СУТЬ СПОРУ
1. Стислий виклад позиції позивача
Спір у справі виник у зв`язку з безпідставним використанням відповідачем у період з 01.03.2023 по 24.07.2024 земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Відродження (колишнє найменування – вул. Визволення), кадастровий номер 1220310100:03:180:0003, загальною площею 1,4386 га без укладення договору оренди.
Позивач зазначає, що між Апостолівською міською радою, як орендодавцем, та відповідачем – Приватним підприємством "Будальтернатива", як орендарем, було укладено договір оренди землі від 17.01.2017 №01/2017, за яким орендодавець на підставі протоколу проведення земельних торгів від 17.01.2017 за лотом №12841 надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,4386 га, розташовану на території Апостолівської міської ради, за адресою: м. Апостолове, вул. Відродження (колишня вул. Визволення), б/н, для будівництва та обслуговування міні цеху по виготовленню промбудматеріалів. В оренду передавалась земельна ділянка (кадастровий номер 1220310100:03:180:0003) із земель житлової та громадської забудови комунальної власності. Строк дії даного договору 5 (п`ять) років з моменту його укладення. Після закінчення строку договору орендар мав переважне право поновлення, його на новий строк. У цьому разі орендар повинен був не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Також позивач вказує на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 05.06.2023 №334521527) у подальшому на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, площею 1,4386 га, розташованою за адресою: вул. Відродження (колишня вул. Визволення), б/н, м. Апостолове, Криворізькій район, Дніпропетровська область, відповідачем був побудований об`єкт нерухомого майна - Цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші; опис об`єкта: загальна площа 1 393,2 кв.м., матеріали стін: Будівля КПП (літ. Б1) – шлакоблок, цех по виготовленню промбудматеріалів (літ. В1) - залізобетон, ангар для складування готової продукції (літ. Г1) - шлакоблок; Опис: Цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші, Будівля КПП (літ. Б1) – 10,1 кв.м., цех по виготовленню промбудматеріалів (літ. В1) -722,4 кв.м., ангар для складування готової продукції (літ. Г1) – 660,7 кв.м., навіс (літ. в2) - 76,9 кв.м., огорожа металева № 1, огорожа з/б № 2 , споруди -1- XІІІ. Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за відповідачем 24.12.2019 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. (індексний номер рішення - 50534935 від 28.12.2019, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП141193190144, виданої 15.11.2019 відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Апостолівської міської ради.
Крім того, позивач звертає увагу, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 17.02.2026 №464541332), право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна (будівлі та споруди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинено відповідачем 24.07.2024, відомості про що внесено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу, Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. (індексний номер рішення 74257522 від 24.07.2024, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі договору купівлі - продажу № 1618 від 24.07.2024, 993/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектор Пром» (ідентифікаційний код 44557778) (покупець); договору купівлі - продажу № 1621 від 24.07.2024, 7/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Векторбудінвест» (ідентифікаційний код 43370265) (покупець).
Отже, відповідач був власником вищевказаного об`єкта нерухомого майна у період з 24.12.2019 по 23.07.2024 включно.
Також позивач зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 17.02.2026 №464526681) за відповідачем було зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, згідно з договором оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017 зі строком дії - до 17.01.2022. Рішення про державну реєстрацію права прийнято державним реєстратором Коваль С.А. (виконавчий комітет Апостолівської міської ради), індексний номер рішення 33892694 від 16.02.2017. Номер запису про інше речове право - 19051115.
Крім того, позивач вказує, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації речових прав на вищезазначену земельну ділянку за відповідачам у період часу з 17.01.2022 (дата закінчення строку дії договору оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017) до 24.07.2024 (дата припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на цій земельній ділянці).
Таким чином, позивач зазначає, що відповідач, маючи у власності об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, площею 1,4386 га, у період часу з 01.03.2023 по 24.07.2024 (дата припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на цій земельній ділянці), використовував земельну ділянку без укладеного договору оренди, за відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку та зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим протиправно позбавив Апостолівську міську територіальну громаду в особі Апостолівської міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати в розмірі 177 457,99 грн, що і стало причиною виникнення спору та звернення з позовом до суду. 

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 165 Господарським процесуальним кодексом України.
З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно відповіді №32237705 від 12.03.2026 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с. 83) господарським судом встановлено, що відповідач має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи
Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
З долученої судом до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа вбачається, що ухвала суду від 16.03.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 17.03.2026 о 10:10 год. (а.с. 87 на звороті). 
Крім того, пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої. 
На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи відповідь від 10.03.2026 №2443499 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 80-81), з якої вбачається, що місцезнаходженням відповідача є 50011, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дмитра Донського, буд. 25А, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду відповідачу. 
Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача (№R067125303347), в якому містилася ухвала суду від 16.03.2026, було повернуто за зворотною адресою Акціонерним товариством "Укрпошта" "за закінченням терміну зберігання" (а.с.88-93).
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). 
При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. 
Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. 
Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. 
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. 
Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила). 
Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил). 
Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця). 
У разі, якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення. 
Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15. 
Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. 
З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17. 
За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.
Крім того, господарським судом 10.04.2026 повідомлено телефонограмою директора Приватного підприємства «Будальтернатива» - Борисюка О.О. щодо перебування в провадженні господарського суду справи №904/1153/26 (а.с. 94).
Додатково суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява представника відповідача (вх.№17909/26 від 14.04.2026) про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи.
Враховуючи викладене, суд виснує, що відповідач був обізнаний про перебування в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області справи №904/1153/26.
Суд зауважує, що права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Так, ухвалою суду від 16.03.2026, з урахуванням вимог частини статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.
Однак, станом на 08.04.2026 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Отже, з урахуванням предмету та підстав позову у даній справи, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву, так і доказів сплати безпідставно збережених коштів, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду не повідомлено.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання.
09.03.2026 до господарського суду надійшла позовна заява Апостолівської міської ради (далі - позивач) до Приватного підприємства "Будальтернатива" (далі - відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003 за період з 01.03.2023 до 24.07.2024 у розмірі 177 457,99 грн, відповідно до якої позивач просить суд:
- стягнути з Приватного підприємства "Будальтернатива" на користь Апостолівської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, площею 1,4386 га, за період з 01.03.2023 до 24.07.2024 у розмірі 177 457,99 грн;
- стягнути з Приватного підприємства "Будальтернатива" на користь Апостолівської міської ради понесені судові витрати у розмірі 3 328 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 справу №904/1153/26 передано на розгляд судді Івановій Т.В.
Ухвалою господарського суду від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача у заяві (вх. суду №17909/26 від 14.04.2026) про ознайомлення з матеріалами прави в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної прави) просить: - внести дані представника до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №904/1153/26; - надати доступ до матеріалів справи в електронному вигляді через систему «Електронний суд».
Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського
суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить стаття 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року
№40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Справа №904/1153/26 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши статті 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 3 Конституції України та статті 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Спір у справі виник у зв`язку з безпідставним використанням відповідачем у період з 01.03.2023 по 24.07.2024 земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Відродження (колишнє найменування – вул. Визволення), кадастровий номер 1220310100:03:180:0003, загальною площею 1,4386 га без укладення договору оренди.
Позивач зазначає, що у спірний період з 01.03.2023 по 24.07.2024 відповідач, використовуючи земельну ділянку для розміщення належного йому об`єкта нерухомості, не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою та не сплачував орендну плату. Така поведінка призвела до безпідставного збереження у відповідача грошових коштів у розмірі 177 457,99 грн, які підлягали сплаті за користування землею, позбавлення Апостолівської міської територіальної громади в особі Апостолівської міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати. 
Посилаючись на приписи статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою у період з 01.03.2023 по 24.07.2024 та зобов`язаний повернути їх власнику земельної ділянки як безпідставно набуте майно.
Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:
(1) Факт користування відповідачем у період з 01.03.2023 по 24.07.2024 земельною ділянкою, розташованою за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Відродження (колишнє найменування – вул. Визволення), кадастровий номер 1220310100:03:180:0003, загальною площею 1,4386 га без достатньої правової підстави.
(2) Наявність підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в заявленій до стягнення сумі.

1. Користування відповідачем у період з 01.03.2023 по 24.07.2024 земельною ділянкою, розташованою за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, м. Апостолове, вул. Відродження (колишнє найменування – вул. Визволення), кадастровий номер 1220310100:03:180:0003, загальною площею 1,4386 га без достатньої правової підстави.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем - Апостолівською міською радою, як орендодавцем та відповідачем – Приватним підприємством "Будальтернатива", як орендарем було укладено договір оренди землі від 17.01.2017 №01/2017 (надалі – договір, а.с. 29-33).
Пунктом 1.1 договору визначено, що орендодавець на підставі протоколу проведення земельних торгів від 17.01.2017 за лотом №12841 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, розташовану на території Апостолівської міської ради, за адресою: м. Апостолове, вул. Визволення, б/н, для будівництва та обслуговування міні цеху по виготовленню промбудматеріалів, загальною площею 1,4386 га. 
Відповідно до пункту 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови комунальної власності для будівництва та обслуговування міні цеху по виготовленню промбудматеріалів, загальною площею 1,4386 га, на підставі протоколу проведення земельних торгів від 17.01.2017 за лотом №12841; кадастровий номер земельної ділянки 1220310100:03:180:0003; нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 відповідно до довідки №18-28-99.4-7049/2-16 відділу Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 24.11.2016 становить 910 008,86 грн, станом на 01.01.2017 після проведення індексації становить 964 609,39 грн. 
На земельній ділянці не має нерухомого майна (пункт 2.2 договору). 
Земельна ділянка передається в оренду без існуючих будівель та споруд (пункт 2.3 договору). 
Строк дії договору 5 (п`ять) років з моменту його укладення (пункт 3.1 договору). 
Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення, його на новий строк. У цьому разі орендар повинен був не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 3.2 договору). 
На виконання вказаного договору оренди сторонами було складено акт прийому-передачі земельної ділянки, переданої в оренду від 17.01.2017 (а.с. 33).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 05.06.2023 №334521527, а.с. 34-35) вбачається, що у подальшому на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, площею 1,4386 га, розташованою за адресою: вул. Відродження (колишня вул. Визволення), б/н, м. Апостолове, Криворізькій район, Дніпропетровська область, відповідачем був побудований об`єкт нерухомого майна - Цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші; опис об`єкта: загальна площа 1 393,2 кв.м., матеріали стін: Будівля КПП (літ. Б1) – шлакоблок, цех по виготовленню промбудматеріалів (літ. В1) - залізобетон, ангар для складування готової продукції (літ. Г1) - шлакоблок; Опис: Цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші, Будівля КПП (літ. Б1) – 10,1 кв.м., цех по виготовленню промбудматеріалів (літ. В1) -722,4 кв.м., ангар для складування готової продукції (літ. Г1) – 660,7 кв.м., навіс (літ. в2) - 76,9 кв.м., огорожа металева № 1, огорожа з/б № 2 , споруди -1- XІІІ. Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за відповідачем 24.12.2019 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. (індексний номер рішення - 50534935 від 28.12.2019, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП141193190144, виданої 15.11.2019 відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Апостолівської міської ради.
Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 17.02.2026 №464541332, а.с. 36-41), право власності відповідача на вказаний об`єкт нерухомого майна (будівлі та споруди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинено 24.07.2024, відомості про що внесено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу, Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. (індексний номер рішення 74257522 від 24.07.2024, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі: - договору купівлі - продажу № 1618 від 24.07.2024, 993/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектор Пром» (ідентифікаційний код 44557778) (покупець); - договору купівлі - продажу № 1621 від 24.07.2024, 7/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Векторбудінвест» (ідентифікаційний код 43370265) (покупець).
Отже, відповідач був власником вказаного об`єкта нерухомого майна у період з 24.12.2019 по 23.07.2024 включно. 
Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 17.02.2026 №464526681, а.с. 42-43) за відповідачем було зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, згідно з договором оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017 зі строком дії - до 17.01.2022. Рішення про державну реєстрацію права прийнято державним реєстратором Коваль С.А. (виконавчий комітет Апостолівської міської ради), індексний номер рішення 33892694 від 16.02.2017. Номер запису про інше речове право - 19051115.
При цьому, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації речових прав на вищезазначену земельну ділянку за відповідачам у період часу з 17.01.2022 (дата закінчення строку дії договору оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017) до 24.07.2024 (дата припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на цій земельній ділянці).
Позивач зазначає, що відповідач 13.01.2022 звертався до позивача із письмовою заявою про подовження (поновлення) терміну дії договору оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017 (а.с. 44). 
За результатами розгляду вказаної заяви позивачем постановлено рішення від 16.02.2022 №1248-31/VIII «Про укладення договору оренди земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована за адресою: вул. Визволення, б/н, м. Апостолове, з ПП «Будальтернатива» (а.с. 45-46). 
Позивач зазначає, що відповідач, з невідомих причин, не з`явився до позивача для підписання договору оренди, чим ухилився від його укладення.
З матеріалів справи вбачається, що в наступному році, а саме 10.04.2023 відповідач знову звернувся до позивача із письмовою заявою про укладення договору оренди землі на сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, на якій розміщено об`єкт нерухомості (а.с. 47).
За результатами розгляду вказаної заяви позивачем прийнято рішення від 23.05.2023 №1697-54/VIII «Про укладення договору оренди земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована за адресою: вул. Визволення, б/н, м. Апостолове, з ПП «Будальтернатива» (а.с. 48-49).
Позивач зазначає, що відповідач, з невідомих причин, знову не з`явився до позивача для підписання договору оренди, чим ухилився від його укладення.
Враховуючи викладене, у спірний період з 01.03.2023 по 24.07.2024 відповідач не був власником земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, на якій розташований належний йому у спірний період на праві власності, об`єкт нерухомого майна, не мав права постійного користування, права оренди земельної ділянки.
Відповідно до інформації фінансового управління Апостолівської міської ради від 25.02.2026 №31 (а.с. 50-51) згідно зі звітом про рух коштів на рахунках, відкритих у ГУДКСУ у Дніпропетровській області, надходження орендної плати з юридичних осіб від Приватного підприємства «Будальтернатива» за період з 01.03.2023 станом на 25.02.2026 склали лише - 76 842,07. 
Згідно з розрахунком Апостолівської міської ради безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю (а.с. 52) за період з 01.03.2023 по 24.07.2024, заборгованість відповідача перед позивачем складає 177 457,99 грн.

2. Наявність підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в заявленій до стягнення сумі.
Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1220310100:03:180:0003, тобто вона вважається сформованою і є об`єктом цивільних прав.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 05.06.2023 №334521527, а.с. 34-35) вбачається, що протягом перебування земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003 в оренді у відповідача, відповідачем на земельній ділянці з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, площею 1,4386 га, розташованою за адресою: вул. Відродження (колишня вул. Визволення), б/н, м. Апостолове, Криворізькій район, Дніпропетровська область, відповідачем був побудований об`єкт нерухомого майна - Цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші; опис об`єкта: загальна площа 1 393,2 кв.м., матеріали стін: Будівля КПП (літ. Б1) – шлакоблок, цех по виготовленню промбудматеріалів (літ. В1) - залізобетон, ангар для складування готової продукції (літ. Г1) - шлакоблок; Опис: Цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші, Будівля КПП (літ. Б1) – 10,1 кв.м., цех по виготовленню промбудматеріалів (літ. В1) -722,4 кв.м., ангар для складування готової продукції (літ. Г1) – 660,7 кв.м., навіс (літ. в2) - 76,9 кв.м., огорожа металева № 1, огорожа з/б № 2 , споруди -1- XІІІ. Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за відповідачем 24.12.2019 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. (індексний номер рішення - 50534935 від 28.12.2019, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП141193190144, виданої 15.11.2019 відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Апостолівської міської ради.
Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка від 17.02.2026 №464541332, а.с. 36-41), право власності відповідача на вказаний об`єкт нерухомого майна (будівлі та споруди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинено, відомості про що внесено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу, Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. (індексний номер рішення 74257522 від 24.07.2024, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі: - договору купівлі - продажу № 1618 від 24.07.2024, 993/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектор Пром» (ідентифікаційний код 44557778) (покупець); - договору купівлі - продажу № 1621 від 24.07.2024, 7/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Векторбудінвест» (ідентифікаційний код 43370265) (покупець).
Отже, відповідач був власником вказаного об`єкта нерухомого майна у період з 24.12.2019 по 23.07.2024 включно. 
При цьому, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації речових прав на вищезазначену земельну ділянку за відповідачам у період часу з 17.01.2022 (дата закінчення строку дії договору оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017) до 24.07.2024 (дата державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на цій земельній ділянці).
У спірний період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно відповідач не був власником земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, на якій розташований належний йому у спірний період на праві власності, об`єкт нерухомого майна, не мав права постійного користування, права оренди земельної ділянки.
Відповідно до інформації фінансового управління Апостолівської міської ради від 25.02.2026 №31 (а.с. 50-51) згідно зі звітом про рух коштів на рахунках, відкритих у ГУДКСУ у Дніпропетровській області, надходження орендної плати з юридичних осіб від Приватного підприємства «Будальтернатива» за період з 01.03.2023 станом на 25.02.2026 склали лише - 76 842,07. 
Позивач зазначає, що відповідно до інформації фінансового управління Апостолівської міської ради від 25.02.2026 №31 (а.с. 50-51) відповідачем самостійно сплачено за користування вищезазначеною земельною ділянкою по коду бюджетного платежу 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» - 76 842,07 грн, зокрема:
- 17.07.2024 сплачено 63 500,00 грн; 
- 18.07.2024 сплачено 7 323,00;
- 17.01.2025 сплачено 6 019,07 грн. 
Крім того, матеріали справи містять копію рішення Апостолівської міської ради від 14.07.2022 №1330-4/VIII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Апостолівської міської ради» з додатком 3.1 до Положення про оренду «Ставки орендної плати за землю по м. Апостолове з 01.01.2023 (а.с. 53-58) відповідно до якого за земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств встановлена у розмірі 3%. 
Відповідно до наведеного позивачем розрахунку розмір безпідставно збережених коштів за період з 01.03.2023 по 24.07.2024 (суд констатує, що фактично розрахунок здійснено по 23.07.2024 включно) становить 177 457, 99 грн.

ІV. МОТИВИ СУДУ
1. Норми права, які застосував суд. Позиції Верховного Суду щодо застосування норм права, які підлягають врахуванню
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.
Частиною 1 статті 93, статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).
Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України ).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.
Водночас згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі".
Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
За умовами частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.
Отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі.
Згідно із частинами 1 - 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.
Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативно - правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (статті 13 цього Закону); нормативно - грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5-7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").
Відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.
Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з частиною 3 статті 23 цього Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері земельних відносин.
Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку №489.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України "Про адміністративні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 "Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг", що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.
Так, згідно з підпунктами 8, 14, 15 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Отже, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земель.
Пунктом 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюють під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" мають однакову юридичну силу.
Згідно з додатком 41 передбачена форма довідки з Державного земельного кадастру, яка ідентифікує земельну ділянку за її кадастровим номером, місцем знаходження, площею, а також поряд з іншими даними містить відомості про економічну та нормативно грошову оцінку земель.
Відповідно до пункту 179 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надають органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.
Отже, така довідка, поряд з витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, може бути належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.
Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель", також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.
Власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.
Згідно з пунктом 286.2 статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Отже, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку.
З огляду на те, що земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 Господарського процесуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.

2. Оцінка судом доказів та позицій сторін
17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна, який у спірний період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно на праві власності належав відповідачу, розташований на земельній ділянці, яка є сформованою та має чітко визначені межі.
Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі від 17.01.2017 №01/2017 за яким позивачем було передано відповідачу в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, загальною площею 1,4386 га, розташовану за адресою: м. Апостолове, вул. Визволення, б/н, для будівництва та обслуговування міні цеху по виготовленню промбудматеріалів, строком дії 17.01.2022.
В подальшому на вказаній земельній ділянці відповідачем було збудовано об`єкт нерухомості – цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші, право власності відповідача на який зареєстровано 24.12.2019.
З матеріалів справи вбачається, що право власності відповідача на вказаний об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинено 24.07.2024, відомості про що внесено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу, Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. (індексний номер рішення 74257522 від 24.07.2024, номер відомостей про речове право - 34931196, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2001688812203) на підставі: - договору купівлі - продажу № 1618 від 24.07.2024, 993/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектор Пром» (ідентифікаційний код 44557778) (покупець); - договору купівлі - продажу № 1621 від 24.07.2024, 7/1000 часток об`єкту, укладеного між відповідачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Векторбудінвест» (ідентифікаційний код 43370265) (покупець).
Отже, відповідач був власником вказаного об`єкта нерухомого майна у період з 24.12.2019 по 23.07.2024 включно. 
Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи відповідач 13.01.2022 та 10.04.2023 звертався до позивача із письмовими заявами про подовження (поновлення) терміну дії договору оренди землі № 01/2017 від 17.01.2017, за результатами розгляду вказаних заяв позивачем постановлено рішення від 16.02.2022 №1248-31/VIII та від 23.05.2023 №1697-54/VIII «Про укладення договору оренди земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована за адресою: вул. Визволення, б/н, м. Апостолове, з ПП «Будальтернатива», проте відповідач, з невідомих причин, не з`явився до позивача для підписання договору оренди, чим ухилився від його укладення.
Вказане відповідачем не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять, відповідачем не надано. 
Таким чином, у спірний період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно, відповідач як власник об`єкта нерухомого майна був фактичним користувачем спірної земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому у спірний період у відповідача існував обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у період з 24.12.2019 по 23.07.2024 включно був власником нерухомого майна - цех промбудматеріалів та установка по виготовленню асфальтобетонної суміші, що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, м. Апостолове, вул. Визволення, буд. 109, а також те, що у вказаний період відповідач користувався земельною ділянкою з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, на якій розташоване належне йому вказане нерухоме майно, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 №629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) зробила правовий висновок (пункт 94), що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. Таким чином, відповідачі (набувачі), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшують вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Тобто, фактичні користувачі земельної ділянки, які без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Отже, оскільки до моменту оформлення власниками об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти). Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного суду від 17.02.2021 у справі №686/12328/18, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц,від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17,від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18,а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15,від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і №922/5468/14, від 17.03.2020 у справі №922/2413/19, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19 в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №642/4792/17, від 01.08.2022 у справі №545/40/20, від 05.10.2022 у справі № 915/767/21, від 21.02.2024 у справі №646/4738/19, від 02.07.2024 у справі №644/8837/19, від 06.11.2024 у справі №915/767/21, для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки.
Таким чином, відповідач, який зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, площею 1,4386 га, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Апостолівська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувся факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.
Під безпідставно збереженим майном маються на увазі грошові кошти в розумінні статей 179, 190 Цивільного кодексу України, оскільки відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.
Розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, які підлягають відшкодуванню з боку відповідача, розрахований Апостолівською міською радою, виходячи з розміру орендної плати за землю, та складає за спірний період (з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно) 177 457,99 грн.
Внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі протягом тривалого часу, зокрема, у спірний період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно, територіальна громада міста Апостолове в особі Апостолівської міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від надання земельної ділянки в оренду, чим порушено охоронювані законом права та інтереси Апостолівської міської ради щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю (аналогічна правова позиція узгоджується з постановами Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №904/4737/18, від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 13.02.2019 у справі № 922/392/18, від 07.02.2019 у справі № 922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19).
Господарський суд зазначає, що витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок є належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.
Слід також зазначити що, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку.
З огляду на те, що земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 Господарського процесуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.
Згідно з наданим позивачем розрахунком безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, а також з розрахунком, наведеним у позовній заяві, сума безпідставно збережених відповідачем коштів у спірний період (з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003, загальною площею 1,4386 га складає 177 457,99 грн.
Відповідно до витягу №HB-9916498292023 (дата формування витягу 29.03.2023) із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер 1220310100:03:180:0003) складає 5 939 179,37 грн (а.с. 62).
Крім того, відповідно до витягу №HB-9936348522024 (дата формування витягу 09.04.2024) із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер 1220310100:03:180:0003) складає 6 244 354,59 грн (а.с. 65).
Також, згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.05.2023 нормативно грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 1220310100:03:180:0003) станом на 29.03.2023 становить 5 939 179,37 грн. (а.с. 60-61).
Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.05.2024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 1220310100:03:180:0003) станом на 09.04.2024 становить 6 244 354,59 грн. (а.с. 63-64).
Позивач зазначає, що в січні 2024 відповідач звертався до позивача з листом від 10.01.2024 №01/01-24 (а.с. 66-67) щодо зменшення йому розміру орендної плати за користування земельною ділянкою та затвердження орендної плати у розмірі 1 (один) % відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Виконавчий комітет Апостолівської міської ради листом від 24.01.2024 №337/0/2-24 (а.с. 68-69) повідомив відповідача з посиланням на положення п.п.12.3.7 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, відповідно до якого не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів. Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень про відсутність можливості встановлення для відповідача індивідуальної ставки орендної плати за землю в розмірі 1%. 
Крім того, виконавчим комітетом Апостолівської міської ради на адресу відповідача направлявся лист «Про заключення договору оренди землі» від 25.04.2024 №1872/0/2-24 (а.с. 70-72) з вимогою в місячний термін звернутися до Апостолівської міської ради для підписання оренди земельної ділянки та попередженням про звернення до суду, у разі неукладення договору оренди. 
Позивач зазначає, що вказаний лист повернувся без вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання та надає на підтвердження копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (без відмітки про вручення) та довідки АТ “Укрпошта» форми 20 «Повертається за закінченням встановленого терміну зберігання». 
Суд зауважує, що опису вкладення у лист з оголошеною цінністю з переліком документів, які були надіслані відповідачу, позивачем не надано, проте, доказів іншого відповідачем не надано, матеріали справи не містять. 
Позивач зазначає, що відповідно до інформації фінансового управління Апостолівської міської ради від 25.02.2026 №31 (а.с. 50-51) відповідачем самостійно сплачено за користування спірною земельною ділянкою по коду бюджетного платежу 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» - 76 842,07 грн, зокрема:
- 17.07.2024 сплачено 63 500,00 грн; 
- 18.07.2024 сплачено 7 323,00;
- 17.01.2025 сплачено 6 019,07 грн. 
Крім того, матеріали справи містять копію рішення Апостолівської міської ради від 14.07.2022 №1330-4/VIII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Апостолівської міської ради» з додатком 3.1 до Положення про оренду «Ставки орендної плати за землю по м. Апостолове з 01.01.2023 (а.с. 53-58) відповідно до якого за земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств встановлена у розмірі 3%. 
Відповідно до наведеного позивачем розрахунку розмір безпідставно збережених коштів за період з 01.03.2023 по 24.07.2024 (позивачем фактично розрахунок здійснено по 23.07.2024 включно) становить 177 457, 99 грн, з яких:
за 2023 рік (з 01.03.2023 по 31.12.2023) - 149 374,43 грн 
(5 939 179,37 грн (розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2023 році) х 3% (ставка орендної плати за землю у 2023 році) х 306 днів (кількість днів у спірному періоді) / 365 днів (кількість днів у 2023 році));
за 2024 рік (з 01.01.2024 до 24.07.2024) - 28 083,56 грн
(6 244 354,59 грн (розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2024 році) х 3% (ставка орендної плати за землю у 2024 році) х 205 днів (кількість днів у спірному періоді) / 366 днів (кількість днів у 2024 році)) = 104 925,63 грн;
104 925,63 грн - 76 842,07 грн (самостійно сплачені відповідачем грошові кошти) = 28 083,56 грн.
Суд зауважує, що при перевірці розрахунку судом встановлено, що фактично розрахунок здійснено позивачем за період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно.
Перевіривши наведений позивачем розрахунок, враховуючи, що в процесі розгляду справи відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами його невірність, господарський суд приходить до висновку, що розрахунок, наведений позивачем, здійснений вірно.

V. Висновки Суду
Суди зобов`язані належно мотивувати свої рішення для забезпечення права сторін на справедливий розгляд та суспільного контролю за правосуддям. При цьому не вимагається відповідати на кожен аргумент сторін: достатньо викласти мотиви у межах конкретних обставин справи, з урахуванням характеру рішення.
На підставі встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Позивач обрав належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України.
Матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка має комунальну форму власності та визначені межі, її нормативна грошова оцінка станом на 2023 рік згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, а також витягом НВ-9916498292023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 5 939 179,37 грн, станом на 2024 рік згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, а також витягом НВ-9936348522024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 6 244 354,59 грн.
Розрахунок суми безпідставно збережених коштів у розмірі 177 457,99 грн здійснено на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням фактичного користування відповідачем у спірний період з 01.03.2023 по 24.07.2024, а також здійснених відповідачем платежів у загальному розмірі 76 842,07 грн у період з 17.07.2024 по 17.01.2025.
Судом враховано, що платіж від 17.01.2025 здійснено відповідачем вже після припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, проте, позивачем вказаний платіж зараховано в рахунок погашення існуючої заборгованості за спірний період. 
З викладеного, з огляду на наявні в матеріалах докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 177 457,99 грн - безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003 за період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно.

VІ. Судові витрати
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Приватного підприємства "Будальтернатива" (50011, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Дмитра Донського, будинок 25А; ідентифікаційний код 32692664) на користь Апостолівської міської ради (53800, Дніпропетровська область, Криворізький район, місто Апостолове, вулиця Центральна, будинок 65; ідентифікаційний код 04052583) 177 457,99 грн (сто сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень дев`яносто дев`ять копійок) - безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 1220310100:03:180:0003 у період з 01.03.2023 по 23.07.2024 включно та 3 328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок) - судових витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29.05.2026

Суддя Т.В. Іванова