Справа № 465/6396/25 Головуючий у 1 інстанції: Чорний І.Я. 
Провадження № 33/811/887/26 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю ОСОБА_1 , захисника Шубака О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 11.05.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив: 

постановою Франківського районного суду м. Львова від 11.05.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 20.07.2025 о 02:20 год. в м. Львові, на вул. Перфецького, 14, керував транспортним засобом марки «Nissan Gashqai», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці приладом Drager Alcotest 6820, ArhF 0060, результат огляду позитивний 2,21 проміле, тест 2193. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що він керував транспортним засобом, а автомобіль перебував у русі. Зазначає, що він того вечора вийшов з будинку, де він проживає, для того, щоб посадити гостей в таксі, однак, оскільки таксі ще не прибуло, він сів в автомобіль, який був припаркований біля будинку.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Шубака О. І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 396965 від 20.07.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколу тесту №2193 від 20.07.2025 року за результатом огляду із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», згідно з якими у ОСОБА_1 виявлено 2,21% проміле алкоголю; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи в сукупності, зокрема рапорту працівника поліції та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останніми було виявлено автомобіль, який рухався під час дії комендантської години та не міг припаркуватися.
Працівники поліції звернули увагу водія на те, що керування у стані алкогольного сп`яніння є забороненим, на що ОСОБА_1 відповів, що він перепарковував машину, чим підтвердив факт керування транспортним засобом.
В подальшому, після встановлення особи водія та ознак у нього алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Останній погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого.
При цьому, ОСОБА_1 впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом. 
Крім того, останній підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку приладу «Drager Alcotest», чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними, та фактично відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення. 
Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, сукупність наявних доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому доводи апеляційної скарги про протилежне є безпідставними. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. 
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя – 

постановив: 

постанову Франківського районного суду м. Львова від 11.05.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду       Головатий В.Я.