Єдиний унікальний номер 142/320/26
Номер провадження № 3/142/151/26
ПОСТАНОВА
іменем України
18 травня 2026 року        с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , згідно протоколу працюючого виконавцем робіт ТОВ "Підприємство Маст Буд",-
за ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2026 року на адресу суду від управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол № 340 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до протоколу № 340 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30 квітня 2026 року солдат ОСОБА_1 , будучи переведеним з 29.03.2024 на посаду оператора групи документального забезпечення військової служби та з 07.11.2024 на посаду водія ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 26.08.2025 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 05 травня 2026 року, вказана справа передана судді Нестеруку В.В.
Крім того, 05 травня 2026 року на адресу суду від управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол № 341 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до протоколу № 341 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30 квітня 2026 року солдат ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади водія ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.02.2025, будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 26.08.2025 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2025 по 03.02.2025) чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 травня 2026 року, вказана справа передана судді Нестеруку В.В.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З метою своєчасного, об`єктивного, всебічного розгляду отриманих справ щодо однієї особи, прийняття законного рішення, яке відповідатиме особі та вчиненим правопорушенням, вважаю за доцільне об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з ЄУН 142/320/26, номер провадження 3/142/151/26 про вичнення адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з ЄУН 142/321/26, номер провадження 3/142/152/26 про вичнення адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно положень ч. 6 Розділу 3 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року, № 814 у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першоюю. 
Враховуючи, що першою до суду надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, якій було присвоєно ЄУН 142/320/26, номер провадження 3/142/151/26 об`єднаній справі про адміністративне правпорушення слід присвоїти ЄУН 142/320/26.
В судовому засіданні 18 травня 2026 року, особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 факту невчасного подання щорічної декларації за 2024 рік та декларації при звільненні не заперечував, просив застосувати мінімальне стягнення.
Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Добровольська В.В. в судовому засіданні 18 травня 2026 року вважала доведеним несвоєчасне подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічної за 2024 рік, та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за період не охоплений раніше поданими деклараціями, просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши зміст протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, дослідивши долучені матеріали, приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 40 від 01.03.2022 солдата ОСОБА_1 прийнято на посаду стрільця третього відділення охорони першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 158 від 07.05.2022 солдата ОСОБА_1 переведено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 222 від 20.06.2022 року солдата ОСОБА_1 переведено на посаду гранатометника 2 відділення 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 72 від 29.03.2024 року солдата ОСОБА_1 переведено на посаду оператора групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 268 від 07.11.2024 року солдата ОСОБА_1 переведено на посаду водія ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Та відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 34 від 03.02.2025 року солдата ОСОБА_1 звільнено з посади водія ІНФОРМАЦІЯ_2 з військової служби у запас відповідно до пп "г", п.2, ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за сімейними обставинами) з 3 лютого 2025 року.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Відповідно до ч.9 ст.20 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Військовослужбовці, визначені Законом України "Про запобігання корупції", зобов`язані подавати декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у порядку та строки, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".
Відповідно до ч. 7 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених У пунктах 1 -5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).
Дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців:
1) які проходять військову службу на посадах міністрів, заступників міністрів, керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на інших посадах в апаратах міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів системи правосуддя або які відряджені на такі посади;
2) які входять до складу військово-лікарських комісій, лікарсько-льотних комісій або відряджені до них;
3) які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів);
4) які здійснюють (беруть участь у здійсненні) підготовку, організацію, проведення закупівель товарів, робіт та послуг відповідно до Закону України "Про оборонні закупівлі", Закону України "Про публічні закупівлі" або інших актів законодавства у сфері публічних (оборонних) закупівель, укладення договорів (контрактів), контроль за якістю товарів, робіт та послуг оборонного призначення,
Враховуючи вище викладене, солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посадах оператора групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 та водія ІНФОРМАЦІЯ_4 , являвся військовою посадовою особою, в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.
В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.
Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Окрім цього, суб`єкти декларування, які зазначені у п.п. 1-4 ч. 7 ст. 45 Закону, подають декларації у строки, визначені ч.ч. 1-4 ст. 45 Закону (абз. 12 ч. 7 ст. 45 Закону).
Тобто на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) або відряджені до них поширюються загальні правила стосовно строків подання декларацій.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.
З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів країни про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.
НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме: 1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року 2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. І ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. 3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади.
Отже, ОСОБА_1 мав подати щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025 року, та декларацію при звільненні за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2025-03.02.2022) до 05.03.2025 року.
Розом з тим, з досліджених судом копій поданих декларацій, повідомлення Національного агенства з питань запобігання корупції та відомостей, що містяться у послідовностях дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" які вчинив ОСОБА_2 за період 01.01.2025 - 14.08.2025 слідує, що щорічна декларація ОСОБА_1 подана лише 13 серпня 2025 року об 22 год. 44 хв., а декларація при звільнені 13 серпня 2025 року об 22 год. 53 хв.
При цьому, судом не встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до кола суб`єктів визначених у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 Закону, для яких встановлено інші строки подання декларацій.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.
Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларацій суб`єкта декларування під час розгляду справи суду не надано.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи та не заперечується останнім.
Суд зазначає, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» при оцінці доказів застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», при цьому така доведеність може випливати із сукупності достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків або неспростованих презумпцій факту.
Оцінивши встановлені фактичні обставини адміністративного провадження у їх сукупності, досліджені докази та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні щорічної декларації за 2024 рік та декларації при звільненні за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2025-03.02.2025) доведена належними, допустимими та достатніми доказами і встановлена поза розумним сумнівом.
Тобто, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
Крім того, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
На підставі викладеного, враховуючи характер та обставини вчинених адміністративних правопорушень, пов`язаних із несвоєчасним поданням декларацій, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, суд доходить переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та вважає та вважає необхідним та достатнім для виправлення останнього буде застосування до нього адміністративного стягнення відповідно до вимог санкції ч. 1 ст. 172-6КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, відповідно до вимог санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважає за необхідне остаточне стягнення визначити  ОСОБА_1 в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 33 - 35, 172-6, 221, 245, 247, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з ЄУН 142/320/26, номер провадження 3/142/151/26 про вичнення адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з ЄУН 142/321/26, номер провадження 3/142/152/26 про вичнення адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Реквізити для сплати адміністративних штрафів та інших санкцій: Отримувач коштів: ГУК у Він.обл./смт. Піщанка /21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України; Номер рахунку (IBAN): UA178999980314020542000002890; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: