Справа № 761/3845/25
Провадження № 2/761/1634/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

20 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва
у складі: 
головуючого судді Осаулова А.А.
при секретарі судових засідань Путря Д.В.
представника позивача: Сечко С.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в місті Києві в заочному порядку в приміщенні суду цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -
в с т а н о в и в :
У січні 2025 р. ПрАТ «СК «УСГ» (позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, в якому просило стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 30036,00 грн та судові витрати.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що в 07.10.2022 р. між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування майна - квартири АДРЕСА_1 .
20.05.2023 р. із застрахованою квартирою відбулось залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .
ПрАТ «СК «УСГ» виплатило страхове відшкодування сумі 30036,00 грн власнику застрахованого майна.
Відповідач є власником квартири, з вини якої, на думку позивача, сталось залиття, що стало підставою для звернення до суду з позовом.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач в судове засіданні свого представника не направила, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направила.
У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 20.02.2025 року відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 14.05.2025 р. клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Києва Штелик Н.В. копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 серія та номер 83 від 28.12.2015 року.
Ухвалою суду від 05.08.2025 р. клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано в  Шевченківській районній державній адміністрації інформацію/довідку про всіх зареєстрованих осіб з 01.01.2023 року по даний час у квартирі АДРЕСА_3 .
Суд, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.10.2022 р. між ПрАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування майна - квартири АДРЕСА_1 , в тому числі щодо пошкодження водою.
22.05.2023 р. ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» з заявою про настання страхового випадку - залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулось 20.05.2023 р.
Згідно з звітом №МН-2195 про незалежну оцінку від 06.06.2023 р. розмір матеріального збитку заданий майну - квартирі АДРЕСА_1 становить 26280,00 грн без ПДВ, 31536,00 грн з ПДВ.
Як вбачається з страхового акту №МН-2195 від 12.06.2023 р. та платіжної інструкції від 12.06.2023 р. ОСОБА_2 виплачено 30036,00 грн страхового відшкодування.
Підставою для виплати страхового відшкодування став акт від 06.06.2023 р., за яким комісією було проведено обстеження стану квартири АДРЕСА_1 на предмет залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 . Пошкоджені наступні об`єкти: в ванній кімнаті площею 2,7 кв.м - пошкоджена стеля (водоемульсійна суміш), площа пошкодження - 1,0 кв.м; в кухні, площею 7,4 кв.м, пошкоджена стіна (водоемульсійна суміш), площа пошкодження - 6,5 кв.м, стеля (водоемульсійна суміш), площа пошкодження - 3 ,0 кв.м. Висновки: 22.05.2023 р. фахівцями обслуговуючої організації ВОП «Нивки» було проведено комісійне обстеження квартири АДРЕСА_1 , в ході якої були виявлені сліди залиття в санвузлі та кухні. Причина залиття квартири АДРЕСА_1 виникла у зв`язку з пошкодженням інженерних мереж холодного водопостачання між квартирами АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3 . Порушення правил експлуатації житлового приміщення власниками квартир, а саме порушено нормативно-вологісний режим у вбиральні, внаслідок закриття технічного каналу, де проходять інженерні мережі, що спричинило зменшення терміну експлуатації інженерних мереж. 22.05.2023 р. фахівцями обслуговуючої організації ВОП «Нивки» були проведені ремонтні роботи по усунення аварійної ситуації.
За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути страхове відшкодування з відповідача ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_3 .
Вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, законодавством покладено обов`язок на власників належним чином утримувати майно, що перебуває у їх власності.
У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.
За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 р. у справі №761/12945/19.
Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.
Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 р. у справі № 329/382/19.
Відтак, обов`язковим для встановлення у спірних правовідносинах є факт залиття, встановлення осіб, які винні у такій, шкода заподіяна такою та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. При цьому, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виникнення залиття саме з вини відповідача.
Варто також зазначити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16).
Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (постанова Верховного Суду від 11.03.2021 р. у справі № 488/4653/18)
Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача.
Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення.
Як було зазначено вище підставою для виплати страхового відшкодування став акт залиття від 06.06.2023 р.
Між тим, акт від 06.06.2023 р. не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити. Судом враховано, що у першому абзаці акту зазначено, що обстеження було проведено на предмет залиття з вище розтащованої квартири  АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_1 є власником квартири   АДРЕСА_3 .
При цьому, присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
Однак, акт не містить підпису ані потерпілої сторони, ані винної особи, доказів огляду квартири, з якої, на думку комісії, відбулось залиття матеріали справи не містять. У акті не зазначено ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди. Комісія також не встановила особу, з вини якої сталося залиття квартири позивача, а причина залиття - не конкретизована (вказано - пошкодження інженерних мереж холодного водопостачання між квартирами АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3 ).
З огляду на зазначене, акт від 06.06.2023 р. складено з порушенням вимог пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а тому суд не може вважати вказаний акт належним, допустимим та достовірним доказом.
Відтак, докази того, що залиття застрахованої квартири відбулося саме через винні недбалі дії відповідача ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_3 , не надано.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на те, що, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 23, 386, 979,988, 993, 1166 ЦК України, ст.ст 12, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 265 , 268, 273, 352, 354-355, п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
Позивач: ПрАТ «СК «УСГ», код ЄДРПОУ 30859524, м. Київ, вул. І. Федоровича, 32.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя: А.А.Осаулов