ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/57/26 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача - Кравченка Є.Д.,
суддів: Осіпової О.О., Златіна С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду інформаційного запиту від 09 грудня 2025 року;
- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо надання неточної, неповної та недостовірної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року;
- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо відмови надати відповідь по суті запиту ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року, що міститься у листі від 02.01.2026;
- зобов`язати Міністерство юстиції України надати точну, повну та достовірну інформацію на інформаційний запит ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідачем порушено строк розгляду запиту, не надано відповідь по суті запиту та надано неточну і неповну інформацію на її інформаційний запит від 09.12.025.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо надання ОСОБА_1 точної, повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025.
Зобов`язано Міністерство юстиції України надати ОСОБА_1 точну, повну та достовірну інформацію на її інформаційний запит від 09.12.2025.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 суд відмовив повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.02.2026 (вх. від 13.02.2026 №7482/26) про виправлення описки у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 у справі №580/57/26.
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що у даному випадку описки судом не допущено, оскільки у спірних правовідносинах відповідач був зобов`язаний надати інформацію на запит позивача, тобто допустив «бездіяльність щодо надання інформації на запит», про що зазначено у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2026. Також суд зазначив, що у постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.026 року та ухвали нову постанову про задоволення заяви про виправлення описки у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року у справі № 580/57/26.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/57/26 судом було допущено суттєві описки які підлягають виправленню. Зокрема, просить виправити описку у мотивувальній частині рішення від 09 лютого 2026 року: з «Тому суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення ч.3 ст.22 Закону №2939-VI допущено бездіяльність щодо надання позивачу повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025» на «Тому суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення ч.3 ст.22 Закону №2939-VI допущено бездіяльність щодо ненадання позивачу повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025».
Також просить виправити описку у резолютивній частині рішення від 09.02.2026: з «Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо надання  ОСОБА_1 точної, повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025», на «Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання ОСОБА_1 точної, повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025».
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Міністерство юстиції України подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якій просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 - без змін. Відповідач вказав, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про виправлення описки, оскільки доводи заявниці фактично спрямовані не на виправлення технічних неточностей, а на зміну змісту судового рішення. Крім того, запропоновані апелянтом зміни (зокрема заміна формулювання «надання» на «ненадання») впливають на юридичну кваліфікацію дій відповідача та зміст встановлених судом обставин, що є недопустимим у порядку виправлення описок.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року, справу призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження. 
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із частинами 1, 2 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вказана норма передбачає можливість після постановлення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому, опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Опискою вважається також помилка у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним тощо. Таким чином, описка трактується, як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Ухвалу про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень слід вважати невід`ємною частиною рішення суду.
При розгляді питання щодо виправлення описки, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.10.2022 року у справі №524/7611/16-а, що описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо. Вирішуючи питання щодо виправлення описки, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Тобто, під опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.
Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо. Така помилка може призвести до неправильного визначення розміру задоволення позовних вимог грошового характеру.
При цьому суд, виправляючи описку у своєму рішенні, не може змінювати зміст цього рішення.
Для виправлення описки в судовому рішенні, вагомою причиною для виправлення описки є наявність описки.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 вважає описками зазначення у мотивувальній та резолютивній частинах оскаржуваної ухвали формулювання «бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання інформації» замість «бездіяльність Міністерства юстиції України щодо надання інформації».
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку описки судом не допущено, оскільки у спірних правовідносинах відповідач був зобов`язаний надати інформацію на запит позивача, тобто допустив «бездіяльність щодо надання інформації на запит», про що зазначено у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2026.
Як зазначено у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі № 580/57/26 «…. позивач просила надати інформацію щодо дати звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 та вказати ПІБ та посаду особи, якою розглянуто звернення.
Водночас, зміст листа від 02.01.2026 №487/К-29468/20.3.2 та відзиву на позовну заяву свідчать, що позивачу надана інформація лише про факти звернення ПП «Центр-монтаж-енерго» до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.».
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та ухвалюючи рішення в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача виснував, що «…Міністерство юстиції України є головним органом у системі органів ДВС.
Тому, на переконання суду, за статусом та характером діяльності Мін`юст уповноважений зобов`язувати підпорядковані структурні підрозділи органів ДВС усіх рівнів на подання йому запитуваної позивачем інформації стосовно звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно).
У свою чергу, відповідач після отримання такої інформації від підпорядкованих підрозділів ДВС, на виконання вимог Закону №2939-VI, мав надати її позивачу, чого здійснено не було.
Тому суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення ч.3 ст.22 Закону №2939-VI допущено бездіяльність щодо надання позивачу повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025.».
У свою чергу, як зазначалося колегією суддів раніше, у резолютивній частині рішення суду Черкаським окружним адміністративним судом обрано спосіб захисту права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо надання ОСОБА_1 точної, повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025.
Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що правомірність обрання судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача та формування висновків про бездіяльність відповідача щодо надання інформації на інформаційний запит позивача в межах даного провадження не встановлюється, оскільки предметом апеляційного перегляду є ухвала Черкаського окружного адміністративного суду про відмову у виправленні описки від 24 лютого 2026 року у справі № 580/57/26.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування правових висновків викладених у постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17, де суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
З урахуванням вищевикладеного доводи заявника про допущення судом в рішенні описки, є безпідставними, оскільки описку у судовому рішенні Черкаським окружним адміністративним судом не допущено, внаслідок чого суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви позивача про виправлення описки. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення (ухвалу) без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року по справі № 580/57/26 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Є.Д. Кравченко 

Судді: О.О. Осіпова

С.В. Златін