Справа № 750/5637/26
Провадження № 2/750/3019/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого - судді   - Григор`єва Р.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Коваленко В.Ю.,
представника відповідача - Судака Д.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором
№ 500826066 від 13.11.2020 у розмірі 51 685 грн 25 коп., а також судових витрат, а саме: 2 662 грн 40 коп. судового збору та 16 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.01.2020 між АТ «Альфа-Банк», яке змінило найменування на АТ "Сенс Банк" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 500826066, за умовами якого Відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 19 747 грн 33 коп. зі сплатою процентів, комісії та інших платежів, передбачених договором.
АТ «АЛЬФА-БАНК» своє зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши  ОСОБА_1  кредитні кошти у порядку, передбаченому договором. Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 51 685 грн 25 коп., яка складається з: 19 747 грн 33 коп.- прострочена заборгованість за тілом кредиту; 31 537 грн 92 коп.- прострочена заборгованість за процентами; 400 грн - прострочена заборгованість за штрафами.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16.06.2026 представник відповідача подав відзив на позов, у якому просив повністю відмовити в задоволені позовних вимог. На переконання представника відповідача меморіальний ордер № 951514 від 14.01.2020 мав бути складений до моменту укладання кредитного договору, натомість цей документ створений на бланку АТ «Сенс Банк» і завірений його печаткою, при чому кредитний договір був укладений з АТ «Альфа-Банк», тому є підстави стверджувати, що цей документ створений після 14.01.2020. Також зазначає, що витрати представника позивача на правничу допомогу не підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем не доведено понесення ним даних витрат, доказів фактичного надання відповідних послуг та здійснення їх оплати до матеріалів справи не подано.
22.06.2026 представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір, який підписаний особистим підписом відповідача. З виписок долучених до позовної заяви слідує, що відповідач отримав від кредитодавця кошти на виконання умов кредитних договорів. Наголошує, що відповідач не обґрунтував свої сумніви у дійсності даного договору, отже долучена копія договору є належним та достатнім доказом. Щодо найменування виписки та меморіального ордеру від імені правонаступника АТ «Сенс Банку», зазначає, що позивач не позбавлений можливості збору доказів та, отримавши право вимоги до відповідача, було направлено запит до правонаступника АТ «Сенс Банк» для отримання додаткових відомостей за кредитним договором. З даної виписки вбачається повний перелік операцій за кредитним рахунком, відображає надходження та витрати коштів, а також підтверджує, що відповідач неодноразово користувалась кредитним лімітом, вносила кошти на рахунок і витрачала їх за власним розсудом, а тому є доказом фактичного виконання Кредитором своїх зобов`язань за Договором та підтверджує наявність і розмір заборгованості Позичальника, яка підлягає стягненню. Також, представник позивача зазначає, що нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування. Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача наголошує, що відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив здійснювати судовий розгляд за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання Відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але з`явився її представник ОСОБА_2 , який з позовними вимогами повністю не погодився та просив відмовити в їх задоволенні. У судовому засіданні просить суд звернути увагу на тому, що в акцепті тип кредиту зазначено як «видача готівки», проте в п. 3 передбачено, що кредит надається шляхом погашення двох кредитів, які існували до моменту отримання цього кредиту. Зазначає, що до стягнення включено штраф у розмірі 400 грн та просить застосувати спеціальні строки позовної давності до зазначеної вимоги, оскільки у позовній заяві не зазначено на якій підставі він був нарахований. Просить суд звернути увагу на те, що ТОВ «Вердикт Капітал»  нараховує відсотки після набуття права вимоги за кредитним договором, проте подальше нарахування або збільшення відсотків на суму тіла кредиту особою, яка не є банком є безпідставним та незаконним, оскільки такі організації не мають права здійснювати нарахування відсотків за кредитним договором. На переконання представника відповідача меморіальний ордер № 951514 від 14.01.2020 мав бути складений до моменту укладання кредитного договору, натомість цей документ створений на бланку АТ «Сенс Банк» і завірений його печаткою, при чому кредитний договір був укладений з АТ «Альфа-Банк», тому є підстави стверджувати, що цей документ створений після 14.01.2020, тому даний документ не може бути належним доказом факту видачі кредитних коштів. Щодо витрат на правничу допомогу, вважає, що сума є явно завищеною, адже такі справи є типовими для позивача. 
Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 13.01.2020 ОСОБА_1 підписала оферту на укладення з АТ «Альфа Банк» угоди про надання споживчого кредиту № 500826066, за умовами тип кредиту кредит готівкою, сума кредиту 19747,33 грн, процентна ставка 32% річних, тип ставки фіксований, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 14 січня 2025 року. Кредит просила надати для повернення заборгованості за кредитним договором № 482628942 від 22 вересня 2018 року в розмірі 3476,25 грн; повернення заборгованості за кредитним договором № 501133934 від 18 квітня 2019 року в розмірі 16271,08 грн. Строк для акцепту банку 30 робочих днів з моменту отримання банком оферти 
13.01.2020 АТ «Альфа-Банк» підписано акцепт пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. 
Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500831461 сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки.
13.01.2020 ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту за умовами, аналогічними викладеним в оферті на укладання угоди про надання кредиту № 500826066 та анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»
Факт зарахування Відповідачеві коштів підтверджується випискою по особовим рахункам з 13.01.2020 по 17.05.2021, із якого вбачається, що 14.01.2020 була здійснена успішна транзакція № 1951514 у розмірі 19747 грн 33 коп. на картку № НОМЕР_1 . 
17.05.2021 було укладено договір № 2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 500826066.
18.05.2021 було укладено договір № 18-05/21 відповідно до якого ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 500826066.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 500826066. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 500826066.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу
Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписавши оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500826066, а банк, прийнявши пропозицію (акцепт) укласти угоду, фактично уклали угоду про надання кредиту, тобто кредитний договір № 500826066 від 13 січня 2020 року, який містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), вони підписані сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі.

Однак, отримавши від банку кошти в кредит, в порушення умов виконання кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконала.
ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, користувалася ними, що підтверджується випискою по рахунку та не заперечується представником відповідача, тому і підлягає стягненню з відповідача на користь банку в заявленому банком розмірі.
За вказаних обставин, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що Відповідач отримав кредит за договором № 500826066 від 13 січня 2020 року, проте в повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 51 685 грн 25 коп.
Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов посилався на те, що меморіальний ордер № 951514 від 14.01.2020 створений на бланку АТ «Сенс Банк» і завірений його печаткою, а кредитний договір був укладений з АТ «Альфа-Банк», тому є підстави стверджувати, що цей документ створений після 14.01.2020. Проте, 30 листопада 2022 року до ЄДР були внесені зміни про перейменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Зі змісту статуту АТ «Сенс Банк», розміщеного на офіційному сайті позивача за посиланням https://sensebank.ua/storage/files/statut-30112022.pdf, вбачається, що АТ «Сенс Банк» є правонаступником прав і обов`язків АТ «Альфа-Банк».
Як вбачається з витягу з державного реєстру банків від 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»).
Позивач, отримавши право вимоги до відповідача, направив запит до правонаступника АТ «Сенс Банк» для отримання додаткових відомостей за кредитним договором. З наданого меморіального ордеру № 951514 від 14.01.2020 вбачається, що на запит представника позивача АТ «Сенс Банк» була надана копія даного меморіального ордеру, яка могла бути завірена тільки штампом АТ «Сенс Банк», оскільки запит був надісланий після перейменування.
Щодо доводів представника Відповідача про застосування спеціальних строків давності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що строк кредитування за кредитним договором № 500826066 від 13.01.2020 року становить 60 місяців. Відповідно до п.6 Паспорта споживчого кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка у розмірі 32% та штраф за кожне прострочення платежу (від 1 до 4 днів – 100 грн, більше 5 днів – 300 грн). Відповідно до графіку ОСОБА_1 до 06 числа наступного місяця повинна була внести 663 грн 37 коп. Проте врахувавши, що вона відповідний платіж не внесла, нарахувався даний штраф 14.03.2020. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Зазначений Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651«Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з причини коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.
За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Отже, доводи представника Відповідача про застосування спеціальних строків позовної давності до штрафу є безпідставними.
Суд також не погоджується з доводами представника Відповідача про незаконне нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків після набуття права вимоги за кредитним договором.
Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до Фактора переходять всі права, які належали Банку та відступлені права вимоги за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені учасниками Основних договорів.
Отже, новий кредитор (Фактор) отримує повний обсяг прав за даним кредитним договором. Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нього переходять усі первинні умови, у тому числі право вимагати погашення тіла кредиту, а також право нараховувати відсотки, штрафи та пені.
Щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн 00 коп., то слід зазначити наступне.
На підтвердження понесених Позивачем витрат до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», та інші документи, що підтверджують надання адвокатом відповідних послуг. 
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані такі витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; значення справи для сторін; складність справи; поведінку сторін під час судового розгляду; інші обставини, що мають істотне значення. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд повинен оцінювати не лише факт їх понесення, а й розумність та співмірність таких витрат з огляду на конкретні обставини справи.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у яких наголошено, що зобов`язання між адвокатом і клієнтом не є безумовно обов`язковими для суду під час вирішення питання про компенсацію судових витрат за рахунок іншої сторони.
Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Lavents v. Latvia», «Ніколова проти Болгарії», «Єчюс проти Литви», «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» сформулював правову позицію, відповідно до якої компенсації підлягають лише ті витрати, які були фактичними, неминучими та розумними за своїм розміром.
Разом з тим суд враховує, що дана справа належить до категорії малозначних справ. Предметом розгляду є стягнення заборгованості за типовим договором споживчого кредиту. Розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, без проведення значної кількості судових засідань, без допиту свідків, без призначення експертиз та без здійснення інших складних процесуальних дій.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності, і вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з Відповідача, у сумі 4 000 грн 00 коп.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судовий збір сплачений Позивачем в розмірі 2662,40 грн. 
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 137, 141, 259, 263–265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк» , код МФО 300346) заборгованість за кредитним договором № 500826066 від 13.11.2020 у розмірі 51685 грн 25 коп. (п`ятдесят одна тисяча шістсот вісімдесят п`ять) грн 25 коп., яка складається з: 19 747 грн 33 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 31 537 грн 92 коп. - заборгованість по процентах; 400 грн - заборгованість по штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк» , код МФО 300346) суму сплаченого судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя          Р.Г. Григор`єв