КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 року справа №320/35682/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.03.2025 №№18701240207; 18698240207; 18697240207; 18695240207; 18678240207.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не відповідають критеріям правомірності, закріпленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, чим порушують права та законні інтереси позивачки. Також представник позивачки наголосив, що податковим органом порушено процедуру проведення перевірки, що є додатковою підставою для визнання протиправними рішень, прийнятих за результатом такої перевірки. 
Представником відповідача подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним податковим законодавством, за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки позивачки, якою встановлено порушення нею положень податкового законодавства.
Представником позивачки подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзив відповідача не містить нової аргументації та доказів правомірності оскаржуваних рішень, а також не спростовує доводів позовної заяви . 
Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
ГУ ДПС у м. Києві від ДПС України отримано лист від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-04-03-07 з інформацією, наданою компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 (далі - Конвенція), стосовно одержання доходів фізичними особами-резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки на суму, що перевищує 100 тисяч доларів США, у тому числі, позивачкою в розмірі 172746 та 15455 доларів США у 2022 році.
У зв`язку з отриманою інформацією, ГУ ДПС у м. Києві надіслало позивачці запит від 07.10.2024 № 35474/Ж12/26-15-24-02-08-09 про надання інформації та документального підтвердження щодо одержаних доходів від Британського суб`єкта господарювання «Feniх International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020 - 2022 роки в сумі 188201 доларів США. Запит направлявся на податкову адресу позивачки ( АДРЕСА_1 ) рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення, проте повернувся відправнику з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 02.12.2024 № 7935-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у м. Києві від 02.12.2024 № 7935-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1., п. п. 78.1.2. п. 78.1 ст.78, ст.79, п.82.2. ст. 82 Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням інформації стосовно одержання доходів фізичними особами-резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Feniх International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans та ненаданням документів на запит ГУ ДПС у м. Києві від 07.10.2024 № 35474/Ж12/26-15-24-02-08-09, призначено проведення відповідної перевірки з метою дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з іноземних доходів, за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 у приміщенні ГУ ДПС у м. Києві. Копія наказу з повідомленням від 05.12.2024 № 2760/26-15-24-02-08 направлялись позивачці на податкову адресу ( АДРЕСА_1 ) рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення, проте повернулись відправнику з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». 
Актом ГУ ДПС у м. Києві про ненадання документів (їх копій) платником податків ОСОБА_1 від 16.01.2025 № 298/Ж6/26-15-24-02-07 засвідчено, що позивачкою станом на 17:00 16.01.2025 первинні бухгалтерські та ніші документи для проведення документальної перевірки та відповіді на запит не надано.
Аналогічно ГУ ДПС у м. Києві складено акт про ненадання документів (їх копій) платником податків ОСОБА_1 від 22.01.2025 № 448/Ж6/26-15-24-02-07, яким засвідчено, що позивачкою станом на 17:00 22.01.2025 первинні бухгалтерські та ніші документи для проведення документальної перевірки та відповіді на запит не надано.
За результатами проведеної перевірки, ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 28.01.2025 №5791/Ж5/26-15-24-02-07/3714301266 (далі - Акт), яким зафіксовано порушення позивачкою положень податкового законодавства, а саме: 
- пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.1 ст. 179 розділу IV Кодексу, з урахуванням пп. 49.18.4, п. 49.18, п. 49.2 ст. 49 Кодексу, а саме, не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік до ДІІ у Деснянському районі ГУ ДПС у м. Києві;
- п.44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. «а» п. 176.1 ст. 176 Кодексу, не надано документів пов`язаних з предметом перевірки для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу в тому числі книгу обліку доходів і витрат;
- пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Кодексу, з урахуванням вимог п. 163.1.3 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п.164.1, п. 164.3 cт. 164, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170, до пп. «б» п. 171.2 ст. 171 Кодексу, а саме, не задекларовано іноземний дохід за створення контенту на платформі OnlyFans, що підлягає оподаткуванню на загальну суму - 6 882 247,09 грн, в тому числі в 2022 році - 6 882 247,09 грн та відповідно занижено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму - 1 238 804,48 грн, в тому числі: в 2022 році - 1238804,40 грн;
- пп. 1.2, пп. 1.3 п. 16-1 Підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Кодексу, а саме, не задекларовано іноземний дохід за створення контенту на платформі OnlyFans, що підлягає оподаткуванню на загальну суму - 6 882 247,09 грн, в тому числі: в 2022 році - 6 882 247,09 грн та відповідно занижено зобов`язання з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму - 103 233,71 грн, в тому числі: в 2022 році - 103 233,71 грн;
- пп. 73.3.3. п. 73.3 ст. 73 Кодексу, а саме, не надано до палаткових органів відповіді та документального підтвердження щодо отриманого іноземного доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans на письмовий запит про надання інформації.
Копія Акту направлялась позивачці за адресою місцезнаходження рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення, проте відправлення було повернуто з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». 
ГУ ДПС у м. Києві актом про неможливість вручення та підписання Акту від 28.01.2025 № 629/Ж6/26-15-24-02-07 засвідчило неможливість вручення позивачці Акту перевірки.
Зі змісту Акту вбачається, що вході перевірки використані такі документи: відомості з державного реєстру фізичних осіб про суми отриманих доходів за період з 01.01.2020 по 31.12.2022; відомості з Реєстру територіальної громади міста Києва щодо місця проживання та реєстрації позивачки; лист ДПС України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-04-03-07, згідно з яким, отримано інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, стосовно одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Feniх International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020 - 2022 роки; запит платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 від 07.10.2024 №35474/Ж12/26-15-24-02-08-09 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо отриманого доходу, направлений засобами поштового зв`язку, лист повернуто до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 30.10.2024; дані інформаційних баз даних органів ДІС та інших органів, інформація яких використовувалась під час перевірки (ІКС «Податконий блок»; ЦБД ДРФО ДПС України).
З наведених документів податковим органом встановлено, що позивачкою отримано дохід від британського суб`єкта господарювання «Feniх International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки у загальній сумі - 188 201,00 Доларів США в тому числі: в 2022 році - 188 201,00 Доларів США. Разом з тим, оскільки позивачка не надала пояснень та їх документального підтвердження щодо отримання вказаного доходу, відповідачем складено акт про ненадання документів № 298/Ж6/26-15-24-02-07 від 16.01.2025.
Враховуючи норми пункту 164.4 статті 164 Податкового кодексу України та у зв`язку з ненаданням документів щодо отриманого іноземного доходу на запит ГУ ДПС у м. Києві від 07.10.2024 № 35474/Ж 12/26-15-24-02-08-09 та відповідно до наказу від 02.12.2024 № 7935-п з письмовим повідомленням від 05.12.2024 № 2760/26-15-24-02-08 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, відповідачем здійснено розрахунок податку із загальної суми доходів з іноземних джерел, отриманих протягом завітного року, при цьому такі доходи вважаються такими, що отримані у останньому календарному місяці звітного року та перераховуються у гривні за валютним курсом НБУ, що діє на 31 грудня звітного року.
Офіційний Курс НБУ долара до гривні встановлено у розмірі: на 31.12.2020 - 28,2746 грн, на 31.12.2021 - 27,2782 грн, на 31.12.2022 - 36,5686 грн.
Враховуючи вищезазначене, згідно з податковою інформацією, яка надійшла до ГУ ДПС у м. Києві стосовно одержання доходів з урахуванням норми пункту 164.4 статті 164 Податкового кодексу України та у зв`язку з ненаданням позивачкою документів щодо отриманого доходу, від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки відповідачем сформовано висновок, що позивакою отримано дохід в гривневому еквіваленті у загальній сумі 6 882 247,09 грн, в тому числі: в 2022 році- 6 882 247,09 грн.
Згідно даних ЦЕД ДРФО ДІС України позивачка, в періоді що перевірявся отримувала доходи від податкових агентів: 101 (Заробітна плата) - ОСОБА_2 ; 101 (Заробітна плата) - ОСОБА_3 ; 126 (Додаткове благо) - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; 128 (Соціальні виплати з відповідних бюджетів) - Шевченківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.
У зв`язку з наведеним відповідач також дійшов висновку, що позивачкою не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2022 рік, не сплачено податок на доходи фізичних осіб і військовий збір.
На підставі Акту відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 04.03.2025:
- № 18701240207, яким позивачці нараховано штраф в розмірі 1020 грн, у зв`язку з неподанням документів, пов`язаних з предметом перевірки для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;
- № 18698240207, яким позивачці нараховано штраф в розмірі 8000 грн, у зв`язку з ненаданням до податкових органів документів відповіді на письмовий запит про надання інформації та документального підтвердження щодо отриманого іноземного доходу;
- № 18697240207, яким позивачці нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 340,00 грн, у зв`язку з неподанням податкових декларацій про майновий стан і доходи з 01.01.2020 по 31.12.2022;
- № 18695240207, яким позивачці нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1548505, 60 грн (1238804,48 грн за податковими зобов`язаннями; 309 701,12 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями), у зв`язку з недекларуванням іноземного доходу та заниженням зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 1238804,48 грн;
- № 18678240207, яким позивачці нараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 129042,14 грн (103233,71 грн за податковими зобов`язаннями; 25 808,43 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями), у зв`язку з недекларуванням іноземного доходу та заниженням зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 103233,71 грн.
Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивачка звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходить з такого. 
Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Виходячи з наведених норм основного закону у зв`язку з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.
При цьому, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) (заява № 37801/97, пункт 36), вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
Разом з тим, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс).
За приписами підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Кодексу, податкове законодавство України ґрунтується, у тому числі, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Відповідно до статті 20 Кодексу, контролюючі органи мають право, зокрема: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4. пункту 20.1.); визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18. пункту 20.1.); застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.19. пункту 20.1.).
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Кодексу, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Кодексу одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Положеннями підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Кодексу визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Водночас, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, окрім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1., 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 Кодексу).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1. статті 75 Кодексу).
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Кодексу).
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно з пунктом 78.1 статті 78 Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.
Згідно з пунктом 78.4. статті 78 Кодексу про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 79.1. статті 79 Кодексу, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (пункт 79.2. статті 79 Кодексу). 
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. 
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
При цьому, відповідно до пункту 71.1. статті 71 Кодексу, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з підпунктами 72.1.1., 72.1.2. пункту 72.1. статті 72 Кодексу, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, окрім іншого: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Відповідно до пункту 73.3. статті 73 Кодексу, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За приписами пунктів 42.2., 42.5. статті 42 Кодексу, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Виходячи з наведених положень Кодексу вбачається, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/вручення оформлених відповідно до вимог Кодексу наказу на проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки (формальна підстава). 
Судом з матеріалів справи встановлено, що жоден документ (запит, наказ на перевірку, повідомлення про її проведення, Акт), надісланий відповідачем на податкову адресу, позивачкою отриманий не був. При цьому, податковим органом не вжито жодних можливих передбачених Кодексом заходів для з`ясування дійсного місцезнаходження позивачки для вручення вказаних документів та забезпечення їй права на захист, враховуючи дію в Україні правового режиму воєнного стану. 
Водночас суд зазначає, що навіть за наявності чи відсутності окремих процедурних порушень під час призначення та проведення перевірки, такі обставини не мають самостійного вирішального значення для правильного вирішення даного спору, оскільки предметом судового розгляду є, насамперед, правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень та обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо наявності податкових правопорушень з боку позивачки.
Відтак здійснивши системний аналіз встановлених відповідачем порушень та оцінки наявних у справі доказів, покладених в основу прийняття спірних рішень, суд зазначає таке. 
Згідно з пунктами 164.1., 164.4 статті 164 Кодексу, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Відповідно до статті 83 Кодексу для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
При цьому абзацом четвертим підрозділу 1 розділу I Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затверджених наказом Державної податкової служби України від 25.02.2021 № 244 визначено, що акт (довідка) перевірки (разом із додатками) має містити вичерпну інформацію щодо відпрацювання конкретних ризиків у діяльності платника податків із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період.
Окрім того, Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, а саме пункт 5 розділу II Порядку визначає, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Згідно з податковою інформацією, наданою компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 (далі - Конвенція), яка надійшла до ГУ ДПС у м. Києві листом ДПС України від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07 позивачкою у 2022 році отримано дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans в сумі 188 201,00 Доларів США (в гривневому еквіваленті сумі 6 882 247,09 грн).
Натомість, відповідно до доводів позивачки вона не отримувала вказаного відповідачем іноземного доходу, що останнім не спростовано належними та допустимими доказами, як то первинними документами у розумінні чинного законодавства (виписками з банку про нарахування відповідного доходу, іншими офіційними фінансовими документами щодо отримання доходу), отже висновки відповідача, покладені в основу прийняття спірних рішень, сформовані виключно на підставі листа ДПС України від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07, який за соєю правовою природою не є первинним документом. Окрім того, зі змісту вказаного листа вбачається, що його було направлено до ГУ ДПС у м. Києві для відпрацювання, тобто для вжиття передбачених Кодексом заходів для підтвердження фактів порушень податкового законодавства, і не містить вказівки на використання цього листа в якості джерела інформації та документа, який підтверджує факт порушення. Натомість фактично ГУ ДПС у м. Києві жодних заходів не вживало та прийняло спірні рішення виключно на підставі вказаної в листі інформації. Тобто відповідач встановив факт отримання іноземного доходу позивачкою виключно на підставі листа ДПС України від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07, відомості з якого він визнав достатніми для висновку про те, що позивачка отримувала доходи від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за 2020-2022 роки.
Разом з тим, вказаний лист не є первинним документом в розумінні норм Кодексу, а передбачає виключно обмін інформацією між Державною податковою службою України та Головним управлінням ДПС у м. Києві.
Окрім інформації з листа ДПС України від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07, Акт не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність позивачки, отримані нею доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення позивачкою вимог податкового законодавства (виписки банку, договори про надання послуг тощо).
Дослідивши наданий відповідачем лист компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 02.09.2024 реєстраційний номер S003703 (далі - Лист) та його нотаріально засвічений переклад українською мовою, із додатками №1та №2, суд встановив, що до цього листа по кожному року були додані два файли в форматі txt, в яких в першому міститься бізнес-інформація про рахунки користувачів платформи OnlyFans громадян України (додаток №1), а в другому інформація про транзакції стосовно рахунків таких користувачів.
Згідно з даними додатку №1 до Листа, у ньому міститься така інформація про користувача платформи OnlyFans: ідентифікатор НОМЕР_2 , за яким на платформі зареєстровано два акаунти з ідентифікаційними номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_3 на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 ; найменування користувача, яке використовується на платформи OnlyFans щодо кожного з акаунтів та адреси електронної пошти, за якими зареєстровані вказані акаунти;
назва альтернативного інструменту для розрахунків по двом акаунтам eWallet, із зазначенням адреси електронної пошти, які відносяться до таких альтернативних інструментів для розрахунків; країни проживання власника такого альтернативного інструменту розрахунків Україна та дати відкриття (реєстрації) таких альтернативних інструментів для розрахунків стосовно кожного акаунту користувача.
У додатку № 2 до Листа міститься інформація про загальну кількість транзакцій за 2020-2022 роки щодо кожного аканту користувача платформи OnlyFans, який має ідентифікатор ID00065 та вартість таких транзакцій в доларах США, а саме: по акаунту НОМЕР_4 - 46 транзакцій на суму 172746 долара США; по акаунту НОМЕР_3 - 6 транзакції на суму 15455 доларів США. Також в цьому додатку вказано про відсутність утримань податків з сум виплат.
Отже, у додатку №2 зазначена лише кількість таких транзакцій по акаунтам та загальна вартість таких транзакцій в доларах США, без зазначення дат та сум кожної із таких транзакцій.
В Акті перевірки податковий орган вказує на отриманий позивачкою іноземний дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans в загальній сумі 188 201,00 Доларів США, але без зазначення дат, сум платежів та без визначення способів таких платежів на користь позивачки (банківський платіж, готівковий розрахунок або альтернативні способи оплати). 
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч вказаного процесуального обов`язку щодо доказування відповідачем не надано до суду детальної інформації та підтверджуючих доказів щодо дійсного отриманих позивачкою іноземного доходу.
Натомість суд вважає, що лист ДПС України від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07 та лист компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 02.09.2024 реєстраційний номер S003703, не містять достатніх доказів на підтвердження факту отримання позивачкою у 2022 році доходів від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd в загальній сумі 188 201,00 доларів США.
Одночасно суд зазначає, що факт отримання доходу - це момент, коли платник податків набуває право власності або контроль над коштами чи іншими активами.
Оскільки в межах даного спору мова йде про дохід, який у 2022 році був виплачений позивачці, як резиденту України, в доларах США британським суб`єктом господарювання Fenix International Ltd різними платежами (транзакціям) на загальну суму 188 201,00 доларів США, то для підтвердження факту отримання позивачкою такого доходу відповідач має довести факт здійснення таких платежів, а суду встановити відповідні обставини з матеріалів справи.
Разом з тим, встановити дійсність фактів отримання відповідного доходу внаслідок здійснення вказаних платежів (транзакцій) можливо лише на підставі сукупності первинних документів, що відображають суть операції, дату, суму та спосіб платіжу (банківській платіж, готівковий розрахунок, або використання таких альтернативних спосіб оплати, як розрахунок крипто валютою, оплата на електронний гаманець, тощо). Такими первинними документами можуть, зокрема, виписки з банківських рахунків платника коштів та їх отримувача, виписка з електронного гаманця, документи про виплату готівки, договори, тощо.
У контексті зазначеного суд наголошує, що відповідно до норм Кодексу податкова інформація є одним із джерел інформації, яке податкові органи можуть використовувати для здійснення своїх повноважень та функцій. При цьому, податкова інформація має бути підтверджена належними і допустимими доказами, зокрема, документами бухгалтерського і податкового обліку платника податку, його контрагента. Такі документи мають відображати зміст (суть) відносин між учасниками господарських операцій. Тобто узагальнена податкова інформація не є першоджерелом, а тому лише її наявність в розпорядженні податкового органу не є доказом недотримання платником вимог податкового законодавства. Отримана відповідачем податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією. Така інформація носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Такої ж позиції дотримується Верховний суд, зокрема, у постановах від 21.05.2024 по справі № 804/4684/17 та від 10.04.2025 по справі № 160/25215/23.
Натомість документів, які б дали суду можливість достеменно встановити факт здійснення британським суб`єктом господарювання Fenix International Ltd всіх платежів (транзакцій), за результатом яких позивачка набула право власності або контроль над коштами в загальній сумі 188 201,00 доларів США, відповідачем суду не надано та в Акті посилання на такі документи відсутні.
Крім того, відповідачем також не надано і доказів створення саме позивачкою контенту на платформі OnlyFans, як обставини, яка зумовлює можливість отримання нею доходу від власника такої платформи. Не надано також суду і належних доказів того, що саме позивачка була зареєстрована на платформі OnlyFans, як особа, яка розміщує на цій платформі власний контент з метою отримання доходу, адже відповідно до Умов обслуговування на цій платформі, для створення акаунту автора на цій платформі обов`язкова потрібна верифікація особи (фото особи з власним паспорт/ID карткою).
Суд зазначає, що отримання відповідачем від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd як доказів здійснення на користь позивачки платежів (транзакцій) на загальну суму 188 201,00 доларів США, так і доказів створення позивачкою контенту на платформі OnlyFans, є можливим в рамках Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, а також в рамках Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах.
Суд також зазначає, що визначивши суму доходу позивачки за 2022 рік у загальній сумі 6 882 247,09 грн, відповідач неправомірно застосував офіційний курс валют НБУ на останній календарний день звітного року (31.12.2022), оскільки це прямо суперечить пункту 164.4 статті 164 Кодексу, згідно з яким доходи, отримані у вигляді валютних цінностей перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Резюмуючи викладене, при вирішенні даної справи, суд виходить із того, що визначальним для правильного вирішення даного спору є встановлення не лише факту отримання контролюючим органом певної податкової інформації від компетентного органу іноземної держави, а насамперед факту реального одержання позивачкою доходу, який підлягав декларуванню та оподаткуванню в Україні, його розміру, джерела походження, періоду отримання та належного зв`язку такого доходу саме з позивачкою, адже в силу принципів адміністративного судочинства рішення суб`єкта владних повноважень не може вважатися правомірним лише з тієї підстави, що його прийнято за наявності певної службової інформації; навпаки, така інформація має бути підтверджена належними та допустимими доказами, які дають суду можливість без припущень встановити фактичні обставини справи.
Виходячи з вищенаведеного суд відхиляє доводи відповідача про те, що сама лише податкова інформація, отримана від компетентного органу Великої Британії, є достатньою та вичерпною підставою для висновку про отримання позивачем доходу від «Fenix International Ltd» у розмірі 188 201,00 доларів США. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач поклав у основу Акта та спірних податкових повідомлень-рішень саме лист ДПС України від 02.10.2024 із посиланням на інформацію, надану іноземним компетентним органом. Водночас відповідач не вжив жодних заходів для перевірки вказаної інформації та її належного документального підтвердження; відповідно, не надав ані банківських виписок, ані платіжних інструкцій, ані фінансових звітів, ані інших первинних документів, які безпосередньо підтверджували б перерахування коштів позивачці, їх зарахування на її рахунки, дату такого зарахування та конкретного платника.
За таких обставин посилання відповідача виключно на узагальнений лист міжнародного інформаційного обміну без подання первинних джерел відомостей не дає можливості визнати доведеним факт реального отримання саме позивачкою спірного доходу у вказаному розмірі.
Одночасно суд відхиляє доводи відповідача про те, що відсутність у справі договорів, підтвердження реєстрації на платформі OnlyFans або інших документів, які ідентифікують позивачку як контент-мейкера саме цієї платформи, не має значення для правильного вирішення спору, оскільки предметом спірних правовідносин у даному випадку є не абстрактна можливість існування у позивачки доходу з іноземного джерела, а конкретне твердження відповідача про отримання нею доходу від конкретної компанії «Fenix International Ltd» за конкретний вид діяльності - створення контенту на платформі OnlyFans у конкретній сумі за конкретний період. За таких умов належне доказування мало охоплювати не лише посилання на узагальнений інформаційний лист, а фактичне підтвердження зв`язку позивачки з відповідною платформою, характеру виплат, способу їх здійснення та ідентифікації отримувача.
Відсутність таких доказів робить висновок відповідача непідтвердженим належним чином. Податковий орган фактично просить суд визнати доведеним ланцюг юридично значимих фактів, не підтвердивши жодної з його основних ланок первинними доказами.
Суд також не приймає позицію відповідача щодо правильності визначення гривневого еквівалента спірного доходу через ненадання позивачкою документів про точні дати отримання доходу, оскільки саме відповідач зобов`язаний насамперед довести сам факт отримання конкретного доходу та дату чи хоча б період його одержання на підставі отриманих у законний спосіб достовірних первинних документів. Неможливість установити дату отримання доходу через відсутність у відповідача доказів не може бути компенсована довільним розрахунковим припущенням, покладеним на платника податків. Інакше контролюючий орган фактично звільняється від обов`язку довести базову фактичну підставу для нарахування податку і замінює доказування розрахунковою моделлю, сформованою на власний розсуд. Такий підхід не відповідає вимогам щодо обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.
Сукупно оцінивши всі наявні у матеріалах справи докази, доводи сторін та їх правову аргументацію, суд доходить висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт отримання позивачкою оподатковуваного іноземного доходу від компанії «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans у 2022 році у визначеному податковим органом розмірі. Покладений в основу спірних податкових повідомлень-рішень лист компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, отриманий у межах міжнародного обміну податковою інформацією, сам по собі не є самодостатнім доказом реального отримання доходу конкретною фізичною особою без підтвердження первинними фінансовими документами, зокрема, банківськими виписками, платіжними інструкціями або іншими документами, що засвідчують рух коштів та ідентифікують отримувача. Водночас матеріали справи свідчать про відсутність у розпорядженні відповідача таких первинних доказів.
За таких умов висновки контролюючого органу про наявність у позивачки обов`язку декларування іноземного доходу та про заниження податкових зобов`язань ґрунтуються на припущеннях, а не на належних доказах, що є неприпустимим у публічно-правових спорах, де наслідком є втручання у майнову сферу особи. Відтак спірні податкові повідомлення-рішення не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, визначеним процесуальним законом, у зв`язку з чим підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.
Решта доводів сторін не мають вирішального значення при вирішенні даної справи по суті.
Також суд доходить висновку, що призначена та проведена перевірка позивачки здійснено за відсутністю на те правових підстав та на підставі даних, отриманих у невстановлений спосіб, тобто з порушенням встановленого законом порядку.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих ним спірних податкових повідомлень-рішень.
У підсумку, з урахування вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
в и р і ш и в:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 04.03.2025 №№18701240207; 18698240207; 18697240207; 18695240207; 18678240207.
3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.