Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/6569/26
Провадження № 33/4815/695/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника – Луцюка М.П.,
представника потерпілого – Бондаря Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
З матеріалів справи вбачається, що 09 березня 2026 року о 08 год. 30 хв. в м. Рівне по вул. Гашека, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, а саме рухаючись по другорядній дорозі, де відсутні дорожні знаки пріоритету, не надав перевагу транспортному засобу Mercedes Е280, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі незалежно від напрямку подальшого руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР та положення розділу 34 ПДР щодо перетину суцільної лінії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі відносно нього за відсутністю в його діях події і складу істративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Зазначає, що в матеріалах справи наявна схема місця ДТП, Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з яких вбачається, що на перехресті вулиць Гашека-Тиннівська-Карпенка Карого при виїзді на перехрестя зі сторони вул. К. Карого відсутні будь-які знаки пріоритету, які б свідчили про те, що він рухається по другорядній дорозі. Враховуючи наведене він керувався правилами проїзду рівнозначних доріг. Вважає, що оскільки головна дорога змінює напрямок і повертає ліворуч, тому водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем мав керуватися п. 16.4 ПДР.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Луцюка М.П.на підтримання апеляційної скарги, доводи представника потерпілого – адвоката Бондаря Ю.М., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.
Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР та положення розділу 34 ПДР щодо перетину суцільної лінії. 
Відповідно до п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Абзацом третім глави 1 розділу 34 ПДР передбачено, що горизонтальна розмітка має таке значення: «1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15».
Разом з цим главою 1 розділу 34 ПДР встановлено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.
Зі схеми місця ДТП слідує, що вул. Гашека та вул. Тиннівська є головною дорогою по відношенню до вул. Карпенка Карого, що підтверджується зазначеним на схемі дорожнім знаком «2.3. Головна дорога», яких там аж 4 штуки.
З наявного у справі відеозапису вбачається, що транспортний засіб Mercedes Е280, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 рухався по вул. Гашека і здійснив поворот ліворуч на вул. Тиннівська з дотриманням вимог ПДР ввімкнувши покажчик лівого повороту. Вказаний на схемі місця ДТП дорожній знак «2.3. Головна дорога» підтверджує, що незважаючи на поворот ліворуч водій автомобіля Mercedes Е280, номерний знак НОМЕР_2 , продовжив рух по головній дорозі, а відтак водій ОСОБА_1 виїжджаючи автомобілем з другорядної дороги був зобов`язаний пропустити автомобіль Mercedes Е280, однак ОСОБА_1 допустив зіткнення транспортних засобів внаслідок порушення ним вимог п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР .
У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник доводили, що на перехресті вулиць Гашека-Тиннівська-Карпенка Карого при виїзді на перехрестя зі сторони вул. К. Карого відсутні будь-які знаки пріоритету, які б свідчили про те, що  ОСОБА_1 рухається по другорядній дорозі. Дана обставина підтверджується також актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі. Враховуючи наведене він керувався правилами проїзду рівнозначних доріг. 
Апеляційний суд зауважує, що пояснення  ОСОБА_1 узгоджуються зі схемою місця ДТП, де при виїзді з вул. Карпенка Карого дійсно не зазначено наявність дорожнього знаку «2.1. Дати дорогу», однак незважаючи на це водій  ОСОБА_1 не звільняється від обов`язку слідкувати за дорожньою обстановкою і дана обставина не спростовує того факту, що він не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, а саме рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу Mercedes Е280, який рухався по головній дорозі.
Виходячи з аналізу та оцінки протоколу серії ЕПР 1 №610104 від 09 березня 2026 року, схеми місця ДТП, наявного у справі відеозапису з місця події, характеру пошкоджень транспортних засобів, суд приходить до висновку, що ДТП, мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.
Пошкодження транспортних засобів сталося внаслідок порушення водієм  ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 16.11 ПДР.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33, ст. 38 КУпАП в межах санкції ст. 124 КУпАП.
На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення  ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня2026 року відносно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович