Справа № 638/8159/26
Провадження № 2/638/7437/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року    м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шамраєва М.Є.,
за участі секретаря судових засідань – Пухно М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом позивача: Акціонерне Товариство "Універсал банк" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В :

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з  відповідача: ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.05.2019 у розмірі 236571.38 грн, а також судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що monobank – це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні Банку; верифікації клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Позивач в позовній заяві зазначив, що на підставі укладеного із банком договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , та просив стягнути з відповідачки заборгованість у зв`язку з порушенням останнім своїх договірних зобов`язань.
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank додані позивачем до позову.
Також до позовної заяви додана Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 11.05.2019, підписана відповідачем, розрахунок заборгованості, виписка про рух коштів на рахунку, довідка про наявність рахунку, довідка про розмір встановленого ліміту, паспорт споживчого кредиту.
Оскільки заборгованість відповідачем так і не була сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 21.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
До суду надійшло клопотання представника АТ «Універсал банк» про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був викликаний в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик особи на веб-сайті Шевченківського районного суду міста Харкова. Крім того, судом направлялася на останню відому адресу реєстрації відповідача ухвала про відкриття провадження від 21.04.2026, натомість до суду повернувся конверт з поштовим повідомленням «За закінчення встановленого терміну зберігання», відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило.
Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тож ухвалою суду від 15.06.2026 постановлено цивільну справу за позовом позивача: Акціонерне Товариство "Універсал банк" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості розглядати в порядку заочного розгляду.
Відзиву або клопотань з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Суд, об`єктивно оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступного.
АТ "Універсал Банк" запустив проєкт monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом є платіжні картки monobank.
Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
11.05.2019 року відповідач підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.
Відповідно до підписаної анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач просив Банк відкрити поточний рахунок у гривні на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов Договору та умов даної заяви.
У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
ОСОБА_1 погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Крім того, відповідач, відповідно до підписаної анкети-заяви, просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в Банку, засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.
Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях та підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.
Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 26.02.2026 відповідачу був відкритий рахунок № НОМЕР_2 , кредитна картка НОМЕР_1 , тип - картка чорна, активна до 11/30.
Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 26.02.2026 року, ОСОБА_1 за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.05.2019 року за карткою № НОМЕР_1 29.07.2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався, та станом на 30.03.2023 року становив 100 000,00 грн.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором від 11.05.2019 року станом на 26.02.2026 року становить 229210.19 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) та 7361.19 грн. заборгованiсть за пенею, разом 236571.38 грн. Розрахунок містить відомості про стягнення сум відсотків та суми погашення за наданим кредитом.
Також позивачем надано виписку про рух коштів по картці № НОМЕР_1 позичальника ОСОБА_1 за період з 15.05.2019 - 26.02.2026, рахунок НОМЕР_3 , відповідно до якої кредитний ліміт станом на 26.02.2026 року становить 100000.00 грн., заборгованість станом на 26.02.2026 року – 236571.38 грн.
До позовної заяви позивачем долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набувають чинності з 27.11.2021, Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором у відповідача станом на 26.02.2026 року утворилась заборгованість, яка складала суму в розмірі 236571.38 грн., яка складається з: 229210.19 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 7361.19 грн. – заборгованість за пенею; 0,00 грн. – заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Статтею 509 ЦК України надано визначення поняття зобов`язання та підстав його виникнення.
Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, однією з яких є договір (п.1 ч.2 ст.1 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Так, згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
З урахуванням викладеного будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, це випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Згідно з ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Як визначено ч. 1 ст.  612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.  Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.  Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч.1,2 ст.614 ЦК України).
Положеннями частини першої статті 625 ЦК України встановлено, що б оржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що матеріали справи повинні містити підтвердження, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку.
Крім того, у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виснував, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 11.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.
Що стосується Умовам та правилам надання банківських послуг, про ознайомлення з якими відповідачкою зазначено у вищевказаній заяві, то суду не надано доказів на підтвердження того, з якими конкретно Умовами та правилами надання банківських послуг, що (як це зазначено у заяві) розміщені на сайті банку, був ознайомлений відповідач.
Крім того, відповідно до долучених до матеріалів справи Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, чинна редакція затверджена Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, набуває чинності з 27.11.2021.
Отже, позивачем не доведено, з якими саме Умовами та правилами був ознайомлений відповідач.
Що стосується паспорту споживчого кредиту, то його положення не можуть вважатися умовами договору, оскільки носять інформативний характер, а не фіксують волю сторін договору та його зміст.
Також судом з`ясовано, що відповідач, відповідно до виписки по картці, користувався наданими кредитними коштами та прострочив виконання своїх кредитних зобов`язань.
Тому позивач має право стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26.02.2026 року заборгованість за тілом кредиту складає 229210.19 грн.
За вказаний період позивачем списано та спрямовано на погашення відсотків по укладеному договору від 11.05.2019 року 90649,55 грн.
Суд звертає увагу на те, що анкета-заява до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал банк» від 11.05.2019 року, підписана відповідачем, не містить інформації щодо погодженого розміру відсотків.
Оскільки розмір відсотків договором не узгоджений, підстав для їх автоматичного списання не було.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі 90649,55 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
У зв`язку з вищевикладеним, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості (за тілом кредиту) у розмірі 138560,69 грн.
Що стосується заявленої вимоги про стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 7361.19 грн.
17.03.2022 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Загальновідомим є факт того, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що пеню нараховано з 01.12.2025 по 26.02.2026, тобто у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 7361.19 грн. не підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1662,73  грн.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву позивача: Акціонерне Товариство "Універсал банк" до відповідача:  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк, код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23, заборгованість за кредитним договором б/н від 11.05.2019 у розмірі 138560,69 грн.
Стягнути з відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк, код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1662,73 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    М.Є. Шамраєв