ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
22.06.2026  	Справа №607/8904/26 Провадження №2/607/4771/2026	

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Борецької Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
І. Описова частина

1. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі – ТОВ «ФК Єврокредит») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.12.2019 Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі – АТ «Мегабанк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (з ануїтетними платежами) № 134-019-850-2-19-Г (далі – Договір № 134-019-850-2-19-Г). 
За умовами Договору № 134-019-850-2-19-Г відповідачу надано кредит у сумі 21006,22 грн, з кінцевою датою повернення 22.12.2020. Визначено процентну ставку у розмірі 15% річних від суми кредиту.
АТ «Мегабанк» виконало свої зобов`язання за Договором № 134-019-850-2-19-Г у повному обсязі. 
03.09.2024 АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір про відступлення прав вимоги № GLIN426240, за умовами якого до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 134-019-850-2-19-Г.
27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» уклали договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 134-019-850-2-19-Г.
Відповідач покладені Договором № 134-019-850-2-19-Г зобов`язання не виконав, унаслідок чого станом на 21.04.2026 наявна заборгованість у загальному розмірі 44686,85 грн, а саме: тіло кредиту – 12582,04 грн; проценти за користування кредитом – 5636,89 грн; комісія – 26467,92 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористався наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подав.

3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
27.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні
22.06.2026 у судове засідання уповноважений представник позивача ТОВ «ФК Єврокредит» адвокат Журавльов С.Г. не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 
22.06.2026 у судове засідання відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд дійшов переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
23.12.2019 АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 підписали кредитний договір (з ануїтетними платежами) № 134-019-850-2-19-Г, додатком до якого є Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток № 1).
23.12.2019 АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 підписали паспорт споживчого кредиту, у якому узгодили основні умови кредитування, мету отримання кредиту, розмір процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також порядок повернення кредиту.
Договір № 134-019-850-2-19-Г підписано кредитодавцем та позичальником власноручними підписами.
Підписанням Договору № 134-019-850-2-19-Г відповідач підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з Правилами, які розміщені на офіційному сайті кредитодавця www.megabank.ua та/або у відділеннях кредитодавця, а також умовами договору та що він ознайомлений з інформацією, передбаченою ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 5.5 Договору № 134-019-850-2-19-Г).
Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах, визначених Договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками (п. 1.1 Договору № 134-019-850-2-19-Г).
Кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси готівкою (п. 1.2 Договору № 134-019-850-2-19-Г).
Тип кредиту – кредит. Кредит надається на строк з 22.12.2019 до 22.12.2020 включно. Загальний розмір кредиту 21006,22 грн. Процентна ставка річних (фіксована) – 15%. Загальна вартість кредиту: 32408,82 грн. Розмір щомісячного платежу – 2638,86 грн. Комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,5% від суми кредиту (сплачується щомісячно) (п. 2.1-2.4, 2.6, 2.8, 2.9 Договору № 134-019-850-2-19-Г).
Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими Договором (п. 4.3 Договору № 134-019-850-2-19-Г).
Відповідно до виписки руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який відкрито на ім`я ОСОБА_1 за період з 23.12.2019 до 02.12.2022 ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору № 134-019-850-2-19-Г через касу видано банком грошові кошти у сумі 21006,22 грн.
Також з виписок руху коштів по зазначеному рахунку (№ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) вбачається, що відповідач частково здійснював погашення заборгованості.
03.09.2024 АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір про відступлення прав вимоги № GLIN426240, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників, та/або фізичних осіб, та/або фізичних осіб-підприємців, та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № GLIN426240 від 03.09.2024 до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 134-019-850-2-19-Г у розмірі 44686,85 грн, з яких: тіло кредиту – 12582,04 грн; проценти за користування кредитом – 5636,89 грн; комісія – 26467,92 грн.
Указаний витяг підписано первісним та новим кредиторами та містить їхні печатки.
З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024 встановлено, що ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» сплатило АТ «Мегабанк» грошові кошти на загальну суму 23425777 грн з призначенням платежу «373981351629, оплата за лот № GLIN426240, переможець ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, ціна продажу 23425777 грн, без ПДВ».
27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» уклали договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників, та/або фізичних осіб, та/або фізичних осіб-підприємців, та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1.
Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та Додатку № 1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами). 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27.12.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 134-019-850-2-19-Г у розмірі 44686,85 грн, з яких: тіло кредиту – 12582,04 грн; проценти за користування кредитом – 5636,89 грн; комісія – 26467,92 грн.
Указаний витяг підписано первісним та новим кредиторами та містить їхні печатки.
З платіжних інструкцій кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024, № 1091 від 31.01.2025, № 1822 від 22.09.2025 встановлено, що ТОВ «ФК Єврокредит» на виконання умов договору про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27.12.2024 сплатило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» грошові кошти на загальну суму 22730000 грн.

2. Норми права, які застосував суд
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд
Суд встановив, що відповідно до наведених вище положень законодавства АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 134-019-850-2-19-Г від 23.12.2019. Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та договір підписано його сторонами, у тому числі відповідачем власноручним підписом.
Відтак у сторін Договору № 134-019-850-2-19-Г відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Позивач довів суду, що АТ «Мегабанк» виконало умови Договору № 134-019-850-2-19-Г та надало відповідачу кредит у сумі 21006,22 грн.
Відповідач покладені Договором № 134-019-850-2-19-Г зобов`язання належним чином не виконав, у повному обсязі не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитом. Докази зворотного суду не надано. Також відповідач не спростував розрахунок суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення.
З матеріалів справи вбачається, що проценти за користування кредитом нараховано за період та за відсотковою ставкою, що відповідають умовам Договору.
Також позивач довів, що унаслідок укладення договорів про відступлення прав вимоги кінцевим кредитором з правом вимоги до відповідача за Договором № 134-019-850-2-19-Г станом на теперішній час є ТОВ «ФК Єврокредит».
Відтак наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № 134-019-850-2-19-Г у сумі 12582,04 грн (сума кредиту) та 5636,89 грн (проценти за користування кредитом) доведено позивачем належними та достатніми доказами.
Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає таке
Умовами Договору № 134-019-850-2-19-Г визначено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, що розраховується за ставкою 3,5% та сплачується щомісячно.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Однак умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Також у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У даній справі позивач не надав доказів погодження зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту та які надаються відповідачу і за які банком встановлена комісія, пов`язана з обслуговуванням кредиту.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що положення Договору про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії за обслуговування кредиту в розмірі 26467,92 грн суперечать положенням ст. 12, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору.
Зазначене також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.01.2024 у справі 727/5461/23, від 09.10.2024 у справі 582/202/22.

ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог
З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованості за кредитним договором № 134-019-850-2-19-Г від 23.12.2019 у сумі 18218,93 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 12582,04 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом – 5636,89 грн.
Вимога про стягнення комісії у сумі 26467,92 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

IV. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 8254 від 21.04.2026. 
Позов задоволено частково у сумі 18218,93 грн, що становить 40,77% від заявленої суми.
Судовий збір у сумі 1085,46 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір у сумі 1576,94 грн (59,23% від заявленої суми) слід покласти на позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають
розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 встановлено, що адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» та ТОВ «ФК Єврокредит» дійшли згоди, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання клієнта, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду.
Згідно з п. 3.2 договору сума гонорару за надання послуг по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту) зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору та зазначається об`єднанням в акті приймання-передачі наданих послуг.
При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18. 
Згідно з актом прийому-передачі послуг з правничої допомоги № 12078027 від 05.01.2026 сторони засвідчують, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника – 1200 грн; складання, підписання та подання до суду позовної заяви – 10000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 11200 грн.
Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки розгляд справи здійснювався шляхом постановлення заочного рішення. 
Разом з тим суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, та відсутність представника позивача у судових засіданнях під час розгляду справи.
При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 4000 грн, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості.
Ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у сумі 1630,80 грн. Витрати у сумі 2369,20 грн необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № 134-019-850-2-19-Г від 23.12.2019 у сумі 18218 (вісімнадцять тисяч двісті вісімнадцять) гривень 93 копійки.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» судові витрати у виді судового збору у сумі 1085 (одна тисяча вісімдесят п`ять) гривень 46 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1630 (одна тисяча шістсот тридцять) гривень 80 копійок.
Судовий збір у сумі 1576 (одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) гривень 94 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2369 (дві тисячі триста шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», місцезнаходження: провулок Ушинського, буд. 1, офіс 105, м. Дніпро, Дніпропетровська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя  	І. В. Марциновська 	

Повне судове рішення складено 29.06.2026.