Справа № 364/278/26
Провадження № 2/364/295/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 , Володарський районний суд Київської області у складі: 
головуючої судді     Моргун Г.Л.,
за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,
розглянувши в селищі Володарка, у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, справу за позовом
заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ: відсутній, адреса: вул. Шолом-Алейхема, 38 А, м. Біла Церква, Київська область, 09117, засоби зв`язку: (04563) 5 31 50, e-mail: bc_prok@ukr.net)
в інтересах держави в особі: 
Національної служби здоров`я України (код ЄДРПОУ: 42032422, адреса: просп. Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073, засоби зв`язку: (044) 426 67 77, e-mail: info@nszu.gov.ua),
до
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП не відомий, серія та номер паспорту не відомі, зареєстрований та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: не відомі),
третя особа на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство Володарської селищної ради «Володарська лікарня» (код ЄДРПОУ: 01994505, адреса: вул. Коцюбинського, 25, с-ще Володарка, Білоцерківський район, Київська область, 09301, засоби зв`язку: (04569) 5 03 38, e-mail: crl_volodarka@ukr.net),
про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
16.03.2026 до суду надійшов зазначений цивільний позов. Прокурор звернувся до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України , ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» , ч. ч. 3, 4 ст. 56, 175 ЦПК України. У позові позивач зазначає, що Білоцерківською окружною прокуратурою встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави щодо відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 12023111030003501 від 19.07.2023.
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 21.02.2024 у кримінальному провадженні № 12023111030003501 від 19.07.2023 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрито. 
Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 24.02.2026 № 314, потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП ВСР «Володарська лікарня» в період з 21.07.2023 по 07.08.2023, що становить 17 ліжко-днів.
Вартість 1 ліжко-дня в хірургічному відділенні станом на 2023 рік становить 2 021,00 грн. Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 становлять 34 357,00 грн (17 л/д*2 21,00=34 357,00).
Факт отримання ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_1 .

Позивач посилаючись на обставини викладені у позові та ст. ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 1206 ЦК України, ст. ст. 56, 175 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 89 БК України, ст. 23 Закону України « Про прокуратуру», просить суд:
-стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати понесені Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 12023111030003501 від 19.07.2023 - ОСОБА_2 у сумі 34 357,00 грн., які зарахувати до Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 07.04.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи без їх виклику в судове засідання. Судовий розгляд справи по суті призначено на 07.05.2026.

08.04.2026 до суду надійшла заява Національної служби здоров`я України про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 201).

У зв`язку з неповідомленням відповідача про відкриття провадження у справі та призначенням справи до судового розгляду судовий розгляд справи відкладено на 04.06.2026. 

Учасники судового провадження про відкриття провадження та про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, в електронному кабінеті в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» ( а.с. 195-200, 211-213).
Учасникам провадження роз`яснено, що згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. 
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження, час та місце розгляду справи, шляхом направлення процесуальних документів на адресу його зареєстрованого місця проживання, про що свідчать поштові повідомлення доєднані до матеріалів справи (а.с. 206) та розміщенням відповідного оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» ( а.с. 210). 
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові та відповіді на відзив, заперечення відповідачки викладені у відзиві, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходив за відсутності учасників справи.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності відзиву відповідача, оглянувши письмові докази надані позивачем, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ухвалою Володарського районного суду Київської області від 21.02.2024 у кримінальному провадження № 12023111030003501 від 19.07.2023 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрито. Ухвала набрала законної сили 29.02.2024 (а.с. 19-22).
Так, 18.07.2023, близько 16:50 водій ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем марки «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 42 км а/д Р-17 від с. Городище-Косівське до с. Завадівка Білоцерківського району Київської області, не врахував дорожню обстановку під час зміни напрямку руху, а саме перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, подав сигнал повороту (перестроювання) ліворуч. В результаті чого відбулося зіткнення з трактором марки «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом марки «ГКБ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_2 та який здійснював маневр повороту ліворуч.
Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги: п. 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 14.2 б) «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч».
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки у нижній третині, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому що для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні. При цьому, також отримали механічні пошкодження транспортні засоби - автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та трактор «Беларус-82.1» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом марки «ГКБ», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Сукупність допущених водієм ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху України - знаходяться у прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження. 
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993.
Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).
Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до інформації, наданою КНП Володарської селищної ради «Володарська лікарня» від 24.02.2026 № 314 потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.07.2023 по 07.08.2023, що становить 17 ліжко днів. Вартість 1 ліжко-дня в хірургічному відділенні КНП Володарської селищної ради «Володарська лікарня» станом на 2023 становить 2 021,00 грн. Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 становлять 34 357,00 грн (17 л/д*2 021,00) (а.с. 25).
Згідно з інформацією Національної служби здоров`я України за результатами розгляду листа від 13.02.2026 № 50/1-1540ВИХ-26 (а.с. 39-41), між Національної служби здоров`я України та КНП Володарської селищної ради «Володарська лікарня» у 2023 році укладені договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, копії яких разом з додатками та договорами про внесення змін до договору додано до позовної заяви (а.с. 42-114, 115-168):
- від 02.02.2023 № 1859-Е123-Р000, який діяв до 31.12.2023;
- від 23.05.2023 № 4305-Е523-Р000, який діяв до 31.12.2023.
Пунктом 8 названих договорів визначено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів (а.с. 42, 115).
Відтак, послуги КНП Володарської селищної ради «Володарська лікарня», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок Державного бюджету України.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
У п. 2 постанови № 6 від 27.03.1992 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Для таких відносин є характерним застосування презумпції вини заподіювача шкоди, відповідно до якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини, а усі інші умови застосування такого виду цивільно-правової відповідальності підлягають доведенню у повному обсязі позивачем, який наполягає на наявності підстав для задоволення такого позову.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зі змісту наведеної вище ухвали Володарського районного суду Київської області від 21.02.2024 встановлено, що факт отримання ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_1 .
Таким чином, кошти у розмірі 34 357,00 грн витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 , оскільки надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, що підтверджено листом НСЗУ від 10.03.2026 № 6579/2-17-26 (а.с. 39-41).
За таких підстав, враховуючи, що відповідач відзиву на позов та доказів на спростування доводів прокурора не надав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, на виконання ухвали суду від 23.03.2026 про залишення позовної заяви без руху, позивачем було подано до суду платіжну інструкцію від 27.03.2026 № 600 (внутрішній номер 497724840) про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 328,00 грн (а.с. 186). Крім того, позивачем 30.03.2026 подано до суду письмову заяву про стягнення судових витрат, в якій просить за результати розгляду позовної заяви вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору, сплаченого за її подання у розмірі 3 328,00 грн на користь Київської обласної прокуратури (а.с. 189-191). Відтак з урахуванням вищезазначених норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Київської обласної прокуратури.
Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 1166, 1206 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 141, 259, 263, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство Володарської селищної ради «Володарська лікарня», про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, серія та номер паспорту не відомі, зареєстрований та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: не відомі, витрати понесені Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 12023111030003501 від 19.07.2023 - ОСОБА_2 у сумі 34 357 (тридцять чотири тисячі триста п`ятдесят сім) грн 00 коп., які зарахувати до Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунку: UA978999980313080115000026011, код класифікації доходів для зарахування надходжень до Державного бюджету: 24060300).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, серія та номер паспорту не відомі, зареєстрований та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: не відомі, на користь Київської обласної прокуратури, ЄДРПОУ 02909996, адреса: вул. Лесі Українки, 27/2, м. Київ, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, UA028201720343190001000015641, МФО 820172 - судовий збір у сумі 3 328 (трит тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       Г. Л. Моргун