г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/953/26
Номер провадження 2/213/1042/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Хмельової С.М., 
за участі секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 січня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою укладено електронний договір №1746672 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого сума кредиту становить 12 000,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит у визначеній сумі шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідачки за допомогою платіжного провайдера. Відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконала.
11 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-11092020, згідно з умовами якого позивач набув права грошової вимоги, зокрема до відповідачки за кредитним договором №1746672.
Тому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 16 380,00 грн, з яких: тіло кредиту – 12 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 4 380,00 грн та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 662,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 8 000,00 гривень.
Сторони в судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
04 березня 2026 року позовна заява надійшла до суду.
18 березня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
04 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №1746672 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає позичальнику позику в сумі 12 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,8% в день, знижена процентна ставка – 1,35% в день (застосовується в межах строку надання позики).
Відповідно до п. 1.7, 1.8 договору строк користування позикою може бути продовжено, якщо позичальник здійснить на користь товариства платіж у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених процентів. Новий строк користування позикою обчислюється з дня, наступного за день вчинення вищезазначених дій, і дорівнює 30 днів.
Договір, а також графік платежів, що є додатком до договору, підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
У паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачкою 04 січня 2020 року, зазначені сума та строк позики, розмір процентів за стандартною та зниженою процентною ставкою, загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою, орієнтовна вартість позики за весь строк користування.
ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору щодо надання позики. Листом від 16 грудня 2025 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» підтвердило успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 04 січня 2020 року на суму 12 000,00 грн.
Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення позики та сплати нарахованих процентів не виконала.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості), складеної ТОВ «Авентус Україна», заборгованість за кредитним договором становить: 12 000,00 грн – тіло кредиту, 4 380,00 грн – проценти. Нарахування процентів здійснювалося по 03 березня 2020 року включно. З розрахунку видно, що відповідачкою здійснювалася сплата процентів, у зв`язку з чим строк користування позикою продовжувався.
11 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-11092020, на підставі якого позивач набув право вимоги за кредитним договором №1746672.
Таким чином, заборгованість за договором становить 16 380,00 грн: 12 000,00 грн – тіло позики, 4 380,00 грн – проценти.
Розмір заборгованості відповідачкою не спростований.
Досудовою вимогою від 13 лютого 2026 року позивач повідомив відповідачку про наявність заборгованості та необхідність її сплати. Кредитні кошти відповідачкою не повернуто.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору, в тому числі сума позики, строк користування позикою та дата її повернення, відсоткова ставка, орієнтовна загальна вартість позики. Підписавши договір, відповідачка засвідчила, що погодилася на отримання у позику коштів саме на умовах, що визначені договором.
Заборгованість за процентами нарахована відповідачці в межах визначеного договором граничного строку кредитування (з урахуванням пролонгації), а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Приписами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Встановлено, що відповідачка користувалася кредитними коштами, наданими їй на підставі укладеного договору, здійснювала частково сплату процентів, проте в повному обсязі та належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Встановлено, що на підставі договору відступлення прав вимоги від 11 вересня 2020 року позивач набув права вимоги до відповідачки за договором №1746672.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надала, доводи позивача щодо невиконання відповідачкою зобов`язань за договором позики, а також щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд дійшов переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.
Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8 000,00 грн.
Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачкою не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №1746672 від 04 січня 2020 року у розмірі 16 380 (шістнадцять тисяч триста вісімдесят) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Дата складення повного судового рішення – 30 червня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова