ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 м.Дніпро 
Справа № 912/3134/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кошлі А.О. (доповідач), суддів Кучеренко О.І., Демчини Т.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 року по справі 912/3134/25 (суддя Кабакова В.Г.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ», пров. Горського Олександра, 5, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000
до відповідачів:
Олександрійської міської ради, пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000
Управління житлово - комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, вул. Бульварна, 25, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000
про стягнення 192 177,45 грн
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад змісту рішення господарського суду першої інстанції:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ» (позивач) звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради (відповідач-1, апелянт, скаржник) та Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради з вимогами про стягнення солідарно збитків у розмірі 192 177,45 грн та 32 300,24 грн судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2025 в м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Братська (Калініна), 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, внаслідок наїзду на дорожній люк, кришка якого мала здатність обертання з розташуванням перпендикулярно до дорожнього покриття, що не відповідає державним стандартам та нормам безпеки. Позивач вважає, що спільною бездіяльністю відповідачів, яка полягає в неналежному технічному стані елементу дорожнього покриття, позивачу спричинено збитки.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 позовні вимоги до Олександрійської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Олександрійської міської ради (пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000, ідентифікаційний код 33423535) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ» (пров. Горського Олександра, 5, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000, ідентифікаційний код 42582734) 192 177,45 грн збитків, 3 028,00 грн судового збору, 19 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 10 272,24 грн витрат на підготовку експертних висновків. У задоволенні позовних вимог до Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради відмовлено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що власником дороги, на якій сталось ДТП (вул. Братська (Калініна)), є територіальна громада міста Олександрії в особі її представницького органу місцевого самоврядування — Олександрійської міської ради. Суд першої інстанції встановив, що Олександрійська міська рада не надала доказів того, що дорога передана на баланс дорожньо-експлуатаційної організації, до повноважень якої належить здійснення постійного контролю за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень. Суд зазначив, що доводи відповідача-1 про те, що балансоутримувачем дороги є КП «Чисте місто», спростовуються наявними у справі доказами, зокрема листом КП «Чисте місто» та листом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за змістом яких кришка оглядового колодязя не перебуває на балансі цього підприємства. Суд також встановив, що Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради не є балансоутримувачем дороги згідно з чинним Положенням про Управління, затвердженим рішенням Олександрійської міської ради № 624 від 21.12.2018, а тому є неналежним відповідачем. 
Суд дійшов висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку Олександрійської міської ради, а саме: неправомірність поведінки (бездіяльність щодо утримання дороги в належному стані), наявність шкоди, причинний зв`язок та вина, що є підставою для стягнення збитків на підставі статті 1166 ЦК України.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 у справі № 912/3134/25, Олександрійська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійський агропродукт» до Олександрійської міської ради про стягнення матеріальної шкоди в сумі 192 177 грн відмовити в повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь Олександрійської міської ради витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542 грн.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в повному обсязі.
Зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
Апелянт вважає, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що саме Олександрійська міська рада повинна здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, оскільки не надала доказів передання дороги на баланс дорожньо-експлуатаційної організації, залишив поза увагою те, що балансоутримувачем дороги по вул. Братська м. Олександрії, на якій сталась ДТП, є комунальне підприємство «Чисте місто», що підтверджується листом від 15.09.2025 № 219/10/07/2. Апелянт зазначає, що саме це підприємство як балансоутримувач допустило бездіяльність, яка є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України. 
Олександрійська міська рада посилається на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18, згідно з якою саме на власників або уповноважених ними дорожньо-експлуатаційні організації (у разі передання дороги на баланс таким організаціям) покладений обов`язок постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та відшкодовувати збитки власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг. 
Апелянт стверджує, що з огляду на те, що Олександрійська міська рада не є балансоутримувачем дороги по вул. Братській, вона не є належним відповідачем у справі, а тому суд першої інстанції мав відмовити в задоволенні позовних вимог як таких, що пред`явлені до неналежного відповідача. На думку апелянта, суд першої інстанції належним чином не оцінив докази, що наявні в матеріалах справи, достовірно не визначив характер спірних правовідносин та неправильно застосував норми матеріального права.
Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що люк, який закриває оглядовий колодязь на проїзній частині дороги по вул. Братській, навпроти будинку № 41 в м. Олександрії, є одним з елементів дороги, неналежне утримання якої з вини відповідача призвело до завдання майнової шкоди позивачу. Апелянт посилається на статтю 9 Закону України «Про автомобільні дороги», яка визначає складові автомобільної дороги, та зазначає, що спорудами дорожнього водовідводу є споруди, призначені для відводу поверхневих та ґрунтових вод від земляного полотна та проїзної частини (зливова каналізація тощо), тоді як через спірний люк забезпечується доступ до мереж централізованого водопостачання/водовідведення. Апелянт вказує, що ДБН В.2.3.-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» регулюють правила розташування лише оглядових колодязів, дренажів, труб і каналізації для дощовідведення, а Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг розмежовують відповідальність між суб`єктами, відповідальними за ремонт і утримання доріг, та власниками комунікацій. Апелянт робить висновок, що ні сам люк централізованої мережі, ні водопровідно-каналізаційна мережа по вул. Братській, навпроти будинку № 41 в м. Олександрії в цілому, не є складовою частиною дороги та дорожнього покриття, а тому безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що неналежне утримання відповідачем проїзної частини дороги призвело до завдання майнової шкоди позивачу.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі частини 1 статті 277 ГПК України у зв`язку з нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд визнав встановленими, невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального права у розумінні частини 2 статті 277 ГПК України.

Позиція учасників справи, викладена у відзиві на апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ» подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги Олександрійської міської ради та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 — без змін, а також стягнути з Олександрійської міської ради на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в апеляційній інстанції в сумі 8 000 грн, посилаючись на наступне:
Відзив мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги про неналежність Олександрійської міської ради як відповідача не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначено, що надана міською радою відповідь про перебування дороги на балансі КП «Чисте місто» була спростована подальшими матеріалами справи, зокрема відповіддю Олександрійського районного відділу поліції та листом КП «Чисте місто», згідно з якими спірний люк не перебуває на балансі зазначеного підприємства, а також подальшою відповіддю Олександрійської міської ради, відповідно до якої КП «Чисте місто» здійснює лише санітарне утримання території, тоді як документальних доказів передачі дороги або повноважень щодо її утримання дорожньо-експлуатаційній організації відповідачем не надано. 
На переконання позивача, за таких обставин саме Олександрійська міська рада як орган місцевого самоврядування, відповідальний за стан вулиць і доріг комунальної власності, є належним відповідачем у справі.
Позивач також заперечує доводи апеляційної скарги щодо того, що оглядовий люк не є складовою дорожнього об`єкта, посилаючись на положення Закону України «Про автомобільні дороги», відповідно до яких до складових вулиць і доріг населених пунктів належать, зокрема, наземні та підземні мережі, а також на практику Верховного Суду, згідно з якою кришка оглядового колодязя є елементом дорожнього об`єкта, технічний стан якого має відповідати вимогам безпеки дорожнього руху.
Також у відзиві зазначено, що матеріали справи містять відповідь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про те, що спірний оглядовий колодязь не перебуває на балансі цього підприємства, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про належність люка до мереж централізованого водопостачання та водовідведення не підтверджуються належними доказами. З огляду на викладене, заявник відзиву вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Процесуальні дії суду апеляційної інстанції під час перегляду справи
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Кошля А.О., судді: Кучеренко О.І., Демчина Т.Ю.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Олександрійської міської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 у справі № 912/3134/25. Витребувано з Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи № 912/3134/25. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
06.04.2026 матеріали справи № 912/3134/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені в апеляційному порядку
31.08.2025 об 21:50 год в м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Братська (Калініна), 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_1 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних ушкоджень з матеріальними збитками (а.с. 7-9).
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2025 у справі №398/6099/25 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою суду встановлено, що причиною ДТП став неналежний технічний стан елементу дорожнього покриття, а саме - дорожнього люку, наїзд на який і став причиною ДТП (а.с. 10-11).
03.09.2025 керівник ТОВ «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ» Мацак В.Г. звернулась до експерта Макієнка О.М. із заявою про проведення експертного дослідження колісного транспортного засобу RENAULT KANGOO державний номер НОМЕР_1 , що пошкоджений в результаті ДТП 31.08.2025. Керівником поставлено наступні питання експерту: 1. Яка вартість відновлювального ремонту КТЗ RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП 31.08,2025? 2. Яка вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику КТЗ RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП 31.08.2025? 3. Яка ринкова вартість КТЗ RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 станом на момент після ДТП, що трапилось 31.08.2025 (вартість залишків)? (а.с. 34). 
03.09.2025 між ФОП Макієнко О.М. (виконавець) та ТОВ «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ» (замовник) укладено договір №05/10/25 на оформлення документа про проведення експертного дослідження (а.с. 35).
Відповідно до висновку судового експерта Макієнка О.М. від 15.10.2025 №05/10/25 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження: 
1. Вартість відновлювального ремонту КТЗ RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП, що сталось 31.08.2025 складає 435 823,01 грн.
2. Вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику КТЗ RENAULT KANGOO державний номер НОМЕР_1 дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП до його ушкодження, що сталось 31.08.2025 і складає величину 197 681,85 грн.
3. Вартість КТЗ RENAULT KANGOO державний номер НОМЕР_1 станом на момент після ДТП, що сталось 31.08.2025 розрахована як вартість металобрухту складників і може складати величину 5 504,40 грн (а.с. 19-33). 
Також по запиту адвоката Гулян Я.В. на проведення будівельно-технічного дослідження складено висновок судового експерта №97-25 від 29.11.2025, відповідно до якого: стан, характеристики та умови встановлення дорожнього люку, розташованого на проїзній частині дороги по вул. Братській, навпроти будинку №41 в м. Олександрії Кіровоградської області не відповідають державним стандартам, нормам безпеки та експлуатаційним вимогам, а саме ДСТУ Б.В.2.5-26-2005 (ГОСТ 3634-99) «Інженерне обладнання споруд, зовнішніх мереж. Люки оглядових колодязів і дощоприймачів зливостічних колодязів. Технічні умови». Кришка дорожнього люку, розташованого на проїзній частині дороги по вул. Братській, навпроти будинку №41 в м. Олександрії Кіровоградської області має здатність обертання з розташуванням перпендикулярно до дорожнього покриття, що не відповідає державним стандартам, нормам безпеки та експлуатаційним вимогам, а саме ДСТУ Б.В.2.5-26-2005 (ГОСТ 3634-99) «Інженерне обладнання споруд, зовнішніх мереж. Люки оглядових колодязів і дощоприймачів зливостічних колодязів. Технічні умови» (а.с. 12-17).
Цей висновок аналогічний висновку, який зазначено у постанові Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2025 у справі №398/6099/25.
Листом (на адвокатський запит Яніни Гулян №04/09 від 03.09.2025 щодо технічного обстеження кришки оглядового колодязя за адресою: вул. Братська, в районі будинку №41 м. Олександрія) від 04.09.2025 №593/24/0 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» повідомлено, що оглядовий колодязь по вул. Братській м. Олександрія на балансі та технічному обслуговуванні ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не перебуває (а.с. 38).
04.09.2025 адвокат Гулян Я.В. звернулась з адвокатським запитом №06/09 до Олександрійського міського голови Кузьменка С.А. (а.с. 39), в якому зазначено про наступне: «У зв`язку з виконанням функцій по наданню правничої допомоги на підставі договору про правничу допомогу №03.09 від 02.09.2025 ТОВ «Олександрійський агропродукт», на підставі ст.59 Конституції України, ст.ст. 20 та 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п.6 Указу Президента України «Про деякі заходи щодо підвищення рівня роботи адвокатури», у зв`язку з пошкодженням належного ТОВ «Олександрійський Агропродукт» транспортного засобу, що сталося 31.08.2025 в результаті наїзду на люк, що розташований на проїзній частині дороги по вул. Братській, навпроти будинку №41 в м. Олександрії, - ПРОШУ Надати інформацію про наступне:
- Яке підприємство/установа/організація є власником дорожнього люку, що закриває оглядовий колодязь, розташований на проїзній частині дороги по вул. Братській. навпроти будинку №41 в м. Олександрії. У зв`язку з чим має обов`язки по його утриманню, контролю технічного стану тощо?
- Яка дорожня організація/підприємство є балансоутримувачем та здійснює обслуговування ділянки дороги по вул. Братській від вулиці Діброви до вул. Григорія Усика в м. Олександрії?».
Олександрійська міська рада листом від 16.09.2025 №219/10/07/2 надала відповідь на запит від 04.09.2025 №06/09, та повідомила про наступне: «На Ваш адвокатський запит про надання інформації щодо власника дорожнього люку, що закриває оглядовий колодязь, розташований на проїзній частині дороги по вул. Братській, навпроти будинку №41 в м. Олександрії, повідомляємо, що вказаний оглядовий колодязь не належить до комунальної власності і не перебуває на балансовому обліку комунальних підприємств міської ради. Щодо балансоутримувача ділянки дороги від вул. Братська до вул. Григорія Усика в м. Олександрії повідомляємо, що зазначена ділянка дороги перебуває на балансовому обліку КП «Чисте місто» міської ради.» (а.с. 40).
Позивач у позові зазначає, що до Олександрійського РВП скеровано адвокатський запит №15/09 від 29.09.2025, в якому поставлено питання про складання відносно директора КП «Чисте місто», що є балансоутримувачем дороги, протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 140 КУпАП.
Відповідно до листа від 14.10.2025, що міститься у матеріалах справи (а.с. 41), Олександрійським РВП ГУНП в Кіровоградській області надано відповідь на адвокатський запит та зазначено про наступне: «На Ваш адвокатський запит №15 09 від 29.09.2025 з приводу притягнення до відповідальності директора КП «ЧИСТЕ МІСТО» зареєстровано до сектору документального забезпечення Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ВХ №758-аз від 29.09.2025. Разом з цим повідомляємо Вам, що притягнути до відповідальності директора КП «ЧИСТЕ МІСТО» не представилося можливим оскільки під час перевірки з`ясовано, що кришка оглядового колодязя м. Олександрія вул. Братська навпроти будинку №41 не перебуває на балансі Комунального підприємства «ЧИСТЕ МІСТО». Відповідно зазначене підприємство не є відповідальним балансоутримувачем за утримання та експлуатацію даного об`єкта благоустрою. З огляду на викладене, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності директора КП «ЧИСТЕ МІСТО» за ч. 4 ст 140 КУпАП відсутні, оскільки підприємство не є балансоутримувачем об`єкта, що став причиною дорожньо-транспортної пригоди.».
У подальшому, 15.10.2025 адвокат Гулян Я.В. звернулась з адвокатським запитом №12/10 до Олександрійського міського голови Кузьменка С.А. про наступне: «У зв`язку з виконанням функцій по наданню правничої допомоги за договорами №03.09 від 02.09.2025р. клієнту ТОВ «Олександрійський агропродукт», на підставі ст. 59 Конституції України, ст.ст. 20 та 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п. 6 Указу Президента України «Про деякі заходи щодо підвищення рівня роботи адвокатури», - З огляду на відповідь Олександрійської міської ради від 15.09.2025 року №219/10/07/2 КП «Чисте місто» є балансоутримувачем ділянки дороги від вул. Братська до вул. Григорія Усика в м. Олександрії, у зв`язку з цим ПРОШУ Надати інформацію про те, чи відноситься до обов`язків та повноважень КП «Чисте-місто», як балансоутримувача, здійснення контролю за станом дорожнього покриття та елементів дорожнього покриття проїзної частини та їх технічне обслуговування? Якщо ні, прошу надати інформацію про дорожньо-експлуатаційну організацію, яка уповноважена здійснювати контроль за станом дорожнього покриття та елементів дорожнього покриття проїзної частини, їх технічним обслуговуванням на ділянці дороги від вул. Братська до вул. Григорія Усика в м. Олександрії» (а.с. 43).
У свою чергу, Олександрійська міська рада повідомила адвоката про таке: «На Ваш адвокатський запит №12/10 від 15.10.2025 року повідомляємо, що до обов`язків та повноважень комунального підприємства «Чисте місто» Олександрійської міської ради не відноситься здійснення контролю за станом дорожнього покриття та елементів дорожньою покриття проїзної частини та їх технічне обслуговування. Комунальне підприємство «Чисте місто» Олександрійської міської ради у відповідності до Правил благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії, селищ Димитрове (Олександрійське), Пантаївка, сіл Звенигородка, Марто-Іванівка, затверджених рішенням Олександрійської міської ради від 06.06.2012 року №623, Типових правил благоустрою території населеного пункту. затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310, Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 року №54 надає послуги з санітарного утримання території Олександрійської міської територіальної громади. Дорожньо-експлуатаційні організації не є частиною системи органів виконавчої влади, а є, по суті, підприємствами, що надають послуги з будівництва, ремонту та утримання доріг.» (лист №268/10/07/2 від 23.10.2025, а.с. 44). 
Відтак, позивач вважає, що Олександрійська міська рада, як орган місцевого самоврядування відповідно до ст. 21 ЗУ «Про автомобільні дороги» є відповідальним за стан вулиць та доріг міста, в тому числі і щодо безпеки руху транспортних засобів та пішоходів, а також відповідно до п.11.10 Правил благоустрою здійснює самоврядний контроль у сфері благоустрою в м. Олександрії, що включає в тому числі і забезпечення технічної справності доріг, колодязів, люків тощо, свого обов`язку належним чином не виконала, зокрема, не визначила підприємства-балансоутримувача дороги, який має здійснювати постійний контроль за технічним станом, не здійснила належного контролю, внаслідок чого своєчасні заходи щодо усунення несправностей елементів дорожнього покриття не проведено, аварійно-небезпечну ділянку відповідним знаком не позначено, і це призвело до створення аварійної ситуації та пошкодження транспортного засобу, що спричинило збитків позивачу. 
Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, на яке Положенням про управління покладено повноваження та обов`язки балансоутримувача об`єктів житлово - комунальної сфери, а Правилами благоустрою - відповідні обов`язки по ремонту існуючих доріг з обов`язковим ремонтом люкового і зливового господарства також не виконало цих обов`язків. 
Тому, на переконання позивача, Олександрійська міська рада та Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради є належними відповідачами у справі, спільною бездіяльністю яких спричинено збитків позивачу.
Вказані обставини стали підставою для подання позову до суду.
Правові підстави та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 у справі № 912/3134/25, яким позовні вимоги ТОВ «Олександрійський агропродукт» до Олександрійської міської ради про стягнення збитків у розмірі 192 177,45 грн задоволено повністю, а у задоволенні позовних вимог до Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради відмовлено.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, правильність наданої їм юридичної оцінки, а також правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.
Положеннями статті 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.
Згідно частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.
Учасника дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху (п. 1 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).
Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Частиною першою статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога – це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів. Вулиця – автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів відносяться до автомобільних доріг.
Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Згідно статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: 1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; 2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами; 3) видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах «червоних ліній» вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 4) завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів; 5) здійснення статистичного обліку та паспортизації вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 6) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 7) видача в установленому порядку дозволів на тимчасове припинення руху.
Згідно положень статті 21 «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом; 5) забезпечення проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг згідно з вимогами цього Закону, інших актів законодавства України, національних стандартів України, а також вжиття необхідних заходів за результатами проведення аудиту безпеки автомобільних доріг або перевірки безпеки автомобільних доріг.
Відповідно до п. 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, ремонт і утримання автомобільних доріг забезпечується Агентством відновлення (автомобільних доріг загального користування державного значення), підприємствами та організаціями, уповноваженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями (автомобільних доріг загального користування місцевого значення), підприємствами або балансоутримувачами, утвореними або визначеними органами місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 15 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” (вулиць і доріг міст та інших населених пунктів) (далі - підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів). Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування та інших видів автомобільних доріг може здійснюватися на основі довгострокових (до семи років) договорів (контрактів) відповідно до частини другої статті 6 Закону України “Про автомобільні дороги”.
Вказані Єдині правила поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів (п. 1 зазначених Правил)
Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 р. № 54, ДСТУ 3587:22 “Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану”, ДСТУ 8749:2017 “Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт”; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до схеми організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. (п. 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил №198).
Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Таким чином, наведеними нормами законодавства передбачено, що органи місцевого самоврядування як власники вулиць і доріг населених пунктів або визначені ними підприємства чи організації, які забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані забезпечувати належний експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів, своєчасно усувати пошкодження та інші перешкоди дорожньому руху, а у разі неможливості їх усунення — невідкладно позначати їх відповідними технічними засобами організації дорожнього руху. Саме на власників дорожніх об`єктів або уповноважені ними дорожньо-експлуатаційні організації (у разі передачі їм відповідних повноважень) покладається обов`язок постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та відшкодовувати у встановленому законом порядку шкоду, завдану внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць чи залізничних переїздів. 
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі №201/1763/22.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.08.2025 у м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Братській (Калініна), 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ АГРОПРОДУКТ», під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2025 у справі №398/6099/25 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З довідки про дорожньо-транспортну пригоду, зазначеної постанови суду та висновку експерта вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок наїзду автомобіля на дорожній люк, розташований на проїзній частині дороги по вул. Братській, навпроти будинку №41 у м. Олександрії Кіровоградської області. При цьому кришка оглядового люка мала можливість обертання та перебувала у положенні, перпендикулярному до поверхні дорожнього покриття, що не відповідало вимогам державних стандартів, нормам безпеки та експлуатаційним вимогам, зокрема ДСТУ Б В.2.5-26:2005 (ГОСТ 3634-99), чинного на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку експерта №05/10/25 від 15.10.2025 вартість матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 197 681,85 грн, а з урахуванням вартості металобрухту складових транспортного засобу у сумі 5 504,40 грн розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, складає 192 177,45 грн.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що Олександрійська міська рада є неналежним відповідачем у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, заперечуючи проти позову, Олександрійська міська рада посилалася на те, що балансоутримувачем дороги по вул. Братській у м. Олександрії є КП «Чисте місто», про що зазначено у листі №219/10/07/2 від 15.09.2025, підписаному першим заступником міського голови.
Разом із тим наведені доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Так, відповідно до листа КП «Чисте місто» №362 від 14.10.2025 та листа Олександрійського районного відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області від 14.10.2025, кришка оглядового колодязя, розташованого по вул. Братській навпроти будинку №41 у м. Олександрії, на балансі КП «Чисте місто» не перебуває.
Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів в підтвердження того, що Олександрійською міською радою у встановленому законом порядку передано КП «Чисте місто» функції щодо утримання спірної ділянки дороги, здійснення постійного контролю за експлуатаційним станом її елементів або забезпечення безпечних умов дорожнього руху.
Сам по собі лист Олександрійської міської ради від 15.09.2025 не є належним доказом передачі таких повноважень, оскільки не підтверджує наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, договору чи іншого правового акта, яким на КП «Чисте місто» було б покладено виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про дорожній рух» та Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем не доведено передачі іншій особі обов`язків щодо забезпечення належного експлуатаційного стану спірної ділянки дороги. За таких обставин саме Олександрійська міська рада як орган місцевого самоврядування, на який законом покладено повноваження щодо управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг населеного пункту, несе відповідальність за їх стан та за шкоду, заподіяну внаслідок їх неналежного утримання.
За наведених обставин колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для покладення відповідальності у даній справі на ОКВП «Дніпро-Кіровоград».
Як убачається з матеріалів справи, ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відповідно до свого Статуту здійснює діяльність у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, забезпечує експлуатацію та утримання водогонів, інженерних мереж водопостачання і водовідведення. При цьому статутними завданнями підприємства не передбачено здійснення ремонту чи утримання автомобільних доріг, їх елементів або забезпечення безпечних умов дорожнього руху.
Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» визначено власником спірної ділянки дороги чи уповноваженою особою, на яку покладено обов`язок здійснювати постійний контроль за експлуатаційним станом дорожніх об`єктів або забезпечувати безпечні умови дорожнього руху. Відповідно до наведених вище положень законодавства та Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, такий обов`язок покладається на власника дороги або визначені ним підприємства чи організації.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що спірний оглядовий люк не є елементом дорожнього об`єкта, а належить до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, колегія суддів зазначає таке.
Складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається (ст. 18 «Про автомобільні дороги»).
Нормативно-правовими актами розмежовано правовий режим автомобільних доріг і дорожніх об`єктів та мереж централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у віданні підприємств водопостачання перебувають розподільчі мережі водопостачання та вуличні мережі водовідведення, однак зазначені Правила не покладають на такі підприємства обов`язку забезпечувати належний експлуатаційний стан автомобільних доріг або здійснювати постійний контроль за станом дорожніх об`єктів.
Пунктом 25 зазначених Єдиних правил встановлено, що власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, інженерних комунікацій та споруд, що розташовані в межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування або “червоних ліній” вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, зобов`язані: утримувати в належному стані зелені насадження, охоронні зони інженерних комунікацій, тротуари, обладнані стоянки автомобілів, трамвайне полотно та інші елементи дорожніх об`єктів; забезпечувати прибирання сміття, снігу, опалого листя та інших відходів, а в разі потреби проводити обробку тротуарів протиожеледними матеріалами; забезпечувати належний технічний стан інженерних комунікацій, обладнання, споруд та інших використовуваних елементів дорожніх об`єктів відповідно до їх функціонального призначення та діючих нормативів; у разі виявлення небезпечних умов в експлуатації споруд і об`єктів, їх аварій і руйнувань, що призвели до виникнення перешкод у дорожньому русі або загрожують збереженню елементів дорожніх об`єктів, негайно повідомляти власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, а також уповноважений підрозділ Національної поліції; дотримувати вимог діючих норм і правил щодо охорони дорожніх об`єктів.
Посилання на те, що спірний оглядовий люк забезпечує доступ до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, саме по собі не свідчить про покладення на ОКВП «Дніпро-Кіровоград» обов`язків щодо забезпечення належного експлуатаційного стану автомобільної дороги чи відповідальності за її утримання. 
Отже, сам факт розташування інженерних мереж у межах вулиці та наявності оглядового люка, що забезпечує доступ до них, не змінює правового статусу такого об`єкта як складової дорожнього об`єкта та не звільняє власника дороги або уповноважену ним особу від виконання покладених законом обов`язків щодо забезпечення безпечного експлуатаційного стану дороги.
Таким чином, сам по собі факт здійснення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» діяльності з експлуатації мереж централізованого водопостачання та водовідведення не свідчить про покладення на нього обов`язків щодо утримання спірної ділянки дороги або відповідальності за шкоду, завдану внаслідок її неналежного утримання.
Щодо доводів стосовно Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради колегія суддів зазначає таке.
Обґрунтовуючи позовні вимоги до зазначеного відповідача, позивач посилався на Положення про Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, затверджене рішенням Олександрійської міської ради №835 від 29.09.2008, відповідно до якого на Управління були покладені функції балансоутримувача об`єктів житлово-комунальної сфери.
Разом із тим, як правильно встановив суд першої інстанції, зазначене Положення втратило чинність до моменту виникнення спірних правовідносин. На час дорожньо-транспортної пригоди діяло Положення про Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, затверджене рішенням Олександрійської міської ради №624 від 21.12.2018, яким не передбачено здійснення Управлінням функцій балансоутримувача об`єктів житлово-комунальної сфери.
Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували покладення на Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради обов`язку щодо утримання спірної ділянки дороги або здійснення постійного контролю за технічним станом її елементів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову до цього відповідача як до особи, яка не повинна відповідати за заявленими позовними вимогами.
Водночас колегія суддів враховує, що відповідно до Правил благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії, селищ Димитрове, Пантаївка, сіл Звенигородка, Марто-Іванівка, затверджених рішеннями Олександрійської міської ради, самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється, зокрема, Олександрійською міською радою.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, власником дороги по вул. Братській (Калініна) у м. Олександрії є територіальна громада міста в особі Олександрійської міської ради. При цьому відповідачем не доведено передачі іншій особі обов`язків щодо здійснення постійного контролю за експлуатаційним станом спірної ділянки дороги та розташованих на ній елементів дорожнього об`єкта.
За таких обставин саме на Олександрійську міську раду покладався обов`язок забезпечувати належний експлуатаційний стан спірної ділянки дороги, своєчасно виявляти та усувати пошкодження її елементів або, у разі неможливості їх негайного усунення, вживати заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Втім, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано під час апеляційного перегляду, Олександрійська міська рада не забезпечила належного контролю за технічним станом оглядового люка, розташованого на проїзній частині дороги, а також не вжила заходів щодо попередження учасників дорожнього руху про існування небезпечної перешкоди, що перебувало у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням позивачу майнової шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини Олександрійської міської ради у заподіянні позивачу шкоди.
Таким чином, у даному випадку наявні всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна бездіяльність Олександрійської міської ради щодо забезпечення належного експлуатаційного стану спірної ділянки дороги, наявність шкоди, причинний зв`язок між такою бездіяльністю та заподіяною шкодою, а також вина відповідача, презумпція якої останнім не спростована.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для покладення на Олександрійську міську раду обов`язку відшкодувати позивачу майнову шкоду у розмірі 192 177,45 грн.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким місцевим господарським судом надано належну правову оцінку, та не спростовують правильності встановлених судом фактичних обставин і висновків щодо застосування норм матеріального права.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат апеляційною скаргою не оскаржується та будь-яких доводів щодо незаконності чи необґрунтованості висновків місцевого господарського суду в цій частині апелянтом не наведено.
Відтак, з урахуванням приписів частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, зазначена частина рішення не є предметом апеляційного перегляду.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 у справі № 912/3134/25 є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним і всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, та з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам.
У справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р.» Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну оцінку наявним доказам і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а відтак підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 р. у справі № 912/3134/25 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Олександрійської міської ради задоволенню не підлягає.
Вирішення питання щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,00 грн покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 у справі № 912/3134/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2026 у справі № 912/3134/25 – залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Олександрійську міську раду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя А.О. Кошля

Суддя О.І. Кучеренко

Суддя Т.Ю. Демчина