ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 915/1602/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,
секретар судового засідання - Руда Г. В., 
за участю представників:
позивача - Філевського Р. М. (адвоката), 
відповідача-1 - Реви В. В. (самопредставництво, в режимі відеоконференції), 
відповідача-2 - Бурлаки С. А. (адвоката, в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Покровське"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 (колегія суддів: Ярош А. І. - головуюча, Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.) у справі
за позовом Приватного підприємства "Покровське"
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", 2) Фермерського господарства "Агро Реверс"
про визнання незаконним і скасування рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів, визнання недійсними результатів земельних торгів, оформлених протоколом про результати земельних торгів,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У грудні 2024 року Приватне підприємство "Покровське" (далі - ПП "Покровське") звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" (далі - ТОВ "Державний земельний банк"), Фермерського господарства "Агро Реверс" (далі - ФГ "Агро Реверс"), у якому з урахуванням заяви від 02.02.2025 про зміну предмета позову просило:

- визнати незаконним і скасувати рішення від 04.12.2024 "Про відмову про підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024", прийняте ТОВ "Державний земельний банк";

- визнати недійсними результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлені протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322;

- визнати недійсним договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 №-UA 20241029-18322.

1.2. Позовні вимоги ПП "Покровське" обґрунтовані тим, що 29.10.2024 в системі "Прозорро.Продажі" було оприлюднено оголошення про аукціон із передачі в суборенду земельної ділянки площею 36,0033 га. ПП "Покровське" зазначало, що організатором торгів є ТОВ "Державний земельний банк". При цьому позивач стверджував, що він сплатив усі необхідні внески та подав документи, передбачені частиною 7 статті 137 Земельного кодексу України. ПП "Покровське" також зазначало, що 29.11.2024 відбувся аукціон, за результатами якого переможцем визнано ПП "Покровське". Однак, як стверджував позивач, 04.12.2024 організатор торгів (ТОВ "Державний земельний банк"), покликаючись на приписи статті 137 Земельного кодексу України та Вимоги щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, провів перевірку документів і прийняв рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, яким відмовив у підписанні протоколу та дискваліфікував позивача. За доводами ПП "Покровське", це рішення ТОВ "Державний земельний банк" мотивоване тим, що подана довідка про структуру власності нібито не дає можливості ідентифікувати кінцевих бенефіціарних власників ПП "Покровське". Крім того, як зазначав позивач, після дискваліфікації організатор торгів визначив нового переможця - ФГ "Агро Реверс" і 05.12.2024 підписав із ним відповідний протокол.

Проте, як вважав позивач, дії ТОВ "Державний земельний банк" щодо дискваліфікації ПП "Покровське" є незаконними, оскільки вимога про подання відомостей щодо структури власності саме у формі та за схемою, передбаченою Положенням про форму та зміст структури власності, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, є неправомірною. При цьому, на думку ПП "Покровське", Положення про форму та зміст структури власності, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, регулює питання про подання відомостей щодо структури власності виключно державному реєстратору. Тому позивач стверджував, що він виконав усі вимоги законодавства та подав відомості про структуру власності, а також копії паспортів і реєстраційних номерів облікових карток платників податків бенефіціарів ПП "Покровське", що, на думку позивача, однозначно дозволяло їх ідентифікувати. Крім того, за доводами позивача, умови аукціону та приписи Земельного кодексу України не встановлюють обов`язку подавати схему структури власності саме за зразком, встановленим Положенням про форму та зміст структури власності, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163. ПП "Покровське" також стверджувало, що договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA 20241029-18322, слід визнати недійсним, оскільки цей договір укладений із порушенням процедури земельних торгів і конкурентних засад, передбачених статтями 130, 135, 137 Земельного кодексу України. З урахуванням викладеного позивач вважав, що в цьому випадку належить визнати незаконним і скасувати рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийняте ТОВ "Державний земельний банк", визнати недійсними результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 та визнати недійсним договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс".

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2025 у справі № 915/1602/24 задоволено позов ПП "Покровське".

Вирішено визнати незаконним рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийняте ТОВ "Державний земельний банк". 

Вирішено визнати недійсними результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлені протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322.

Вирішено визнати недійсним договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 №-UA 20241029-18322.

2.2. Господарський суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ПП "Покровське", виходив із необґрунтованості покликань ТОВ "Державний земельний банк" на невідповідність поданої позивачем форми довідки про структуру власності вимогам Положення про форму та зміст структури власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, та безпідставності доводів ТОВ "Державний земельний банк" про неподання потенційним покупцем документів або відомостей для участі в аукціоні, обов`язковість подання яких встановлена частиною 7 статті 137 Земельного кодексу України. При цьому суд виснував, що приписи статті 137 Земельного кодексу України та положення Вимог щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, не містять покликань на обов`язкове дотримання потенційним покупцем приписів Положення про форму та зміст структури власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163. Крім того, як зазначив місцевий господарський суд, відповідно до частини 7 статті 137 Земельного кодексу України особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі інформацію про кінцевого бенефіціарного власника, а додатком 2 до Вимог щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), зокрема, передбачено, що потенційні покупці разом із заявою про участь у земельних торгах також подають копії таких документів: документи, які містять відомості про структуру власності (якщо потенційним покупцем є юридична особа). За висновком господарського суду першої інстанції, наведені положення свідчать про те, що відомості про структуру власності юридичної особи можуть міститися не в одному документі (і не виключно в довідці про структуру власності), а в декількох документах, які в сукупності можуть надати організатору аукціону відповідну об`єктивну інформацію з офіційних джерел. За таких обставин, як зазначив суд, помилковою та формальною підставою для відмови в підписанні протоколу торгів є висновок ТОВ "Державний земельний банк" про те, що єдиним належним документом, який містить відомості про структуру власності та який мав бути наданий потенційним покупцем, є довідка, складена відповідно до Положення про форму та зміст структури власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163.

Місцевий господарський суд також зазначив, що основною метою вимоги до потенційних покупців щодо подання довідки про структуру власності є вдосконалення механізму отримання інформації про кінцевих бенефіціарних власників, у тому числі характеру та міри прямого вирішального впливу на діяльність юридичної особи шляхом безпосереднього володіння фізичними особами ключовою часткою статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи, розміру відсотків корпоративних прав, що їм належать. При цьому достовірні та об`єктивні відомості про кінцевих бенефіціарних власників мають вноситися в таку довідку із джерел, які є офіційними. Зокрема, за висновком суду, ідентифікаційними даними для кінцевого бенефіціарного власника є: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства); серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), паспорт громадянина України, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) тощо. Водночас господарський суд першої інстанції встановив, що вся наведена інформація міститься в копіях паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та в довідках про присвоєння зазначеним особам реєстраційних номерів облікових карток платників податків. При цьому суд зазначив, що інформація щодо ознак прямого вирішального впливу на діяльність юридичної особи шляхом безпосереднього володіння фізичною особою ключовою часткою статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи міститься у відомостях про таку юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі щодо розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розміру частки кожного із засновників (учасників). Водночас, як установив суд, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформація щодо ПП "Покровське" повністю збігається з відомостями, які зазначені в поданій позивачем довідці про структуру власності. Оскільки господарський суд першої інстанції встановив відсутність підстав для прийняття ТОВ "Державний земельний банк" рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, то виснував про незаконність такого рішення. 

Крім того, за висновком суду, протиправна дискваліфікація ПП "Покровське" та протиправне встановлення нових результатів аукціону і визначення нового переможця з підписанням протоколу про результати земельних торгів свідчить про те, що земельні торги за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлені протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, проведені всупереч вимогам чинного законодавства, адже позивач був дискваліфікований необґрунтовано. Тому суд виснував, що в цьому випадку наявні підстави для визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322. З урахуванням наведеного місцевий господарський суд також зазначив, що договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA 20241029-18322, не відповідає вимогам законодавства, суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки його укладено внаслідок порушення процедури земельних торгів, зокрема, положень статей 130, 135, 137 Земельного Кодексу України. Тому, за висновком суду, договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс", слід визнати недійсним відповідно до приписів статей 203, 215, 216, 228 Цивільного Кодексу України.

2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 скасовано рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2025 у справі № 915/1602/24 та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ПП "Покровське".

2.4. Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ПП "Покровське", виходив із того, що після завершення процедури проведення земельних торгів і визначення їх переможця реалізація результатів таких торгів передбачає вчинення завершальної юридичної дії, а саме укладення договору за результатами проведення земельних торгів з організатором торгів, що є фінальною процедурою, необхідною для набуття відповідних прав і обов`язків за результатами аукціону. Виходячи з основної мети позивача як учасника аукціону, а саме укладення договору суборенди, та у випадку, якщо ПП "Покровське" вважає, що ТОВ "Державний земельний банк" без належних правових підстав прийняло рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, то, за висновком апеляційного господарського суду, кінцевою метою позивача як переможця аукціону має бути укладення договору суборенди в редакції, запропонованій організатором відповідно до умов проведення земельних торгів. З урахуванням викладеного суд виснував, що належним способом захисту прав переможця аукціону в цьому випадку є вимога про визнання укладеним договору суборенди в редакції, що пропонувалася ТОВ "Державний земельний банк" учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів). 

Тому, за висновком апеляційного господарського суду, задоволення позовних вимог ПП "Покровське" про визнання незаконним і скасування рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийнятого ТОВ "Державний земельний банк", визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, визнання недійсним договору суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс", не зумовить автоматичного укладення договору суборенди між ПП "Покровське" та ТОВ "Державний земельний банк", а тому не призведе до поновлення прав позивача як учасника (переможця) аукціону.

Крім того, апеляційний господарський суд установив, що позивач через особистий кабінет електронного майданчика подав довідку про структуру власності ПП "Покровське" від 24.11.2024 № 02, яка не відповідає вимогам Положення про форму та зміст структури власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, та за якою неможливо ідентифікувати бенефіціарних власників юридичної особи - ПП "Покровське". При цьому, як установив суд, ТОВ "Державний земельний банк" за результатами проведеної перевірки дійшло висновку про те, що переможець торгів не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких установлена частиною 7 статті 37 Земельного Кодексу України для участі в аукціоні щодо передачі в суборенду земельної ділянки. Крім того, апеляційний господарський суд не погодився з висновками господарського суду першої інстанції про те, що законодавством і умовами аукціону не встановлено обов`язку подання відомостей щодо структури власності у формі схематичного зображення, передбаченого Положенням про форму та зміст структури власності, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, оскільки, за висновком апеляційного господарського суду, схема структури власності, визначена цим наказом Міністерства фінансів України, є обов`язковою для юридичних осіб із метою належного встановлення кінцевого бенефіціарного власника.

Крім того, як установив апеляційний господарський суд, позивач для участі в земельних торгах за лотом № LRE001- UA-20241029-l8322 через свій електронний кабінет на електронному майданчику завантажив витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформований станом на 13.01.2022, тобто більше ніж за два з половиною роки до дати проведення аукціону. При цьому, за висновком апеляційного господарського суду, у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованому станом на 13.01.2022, відсутня інформація про наявність поданих позивачем відомостей щодо структури власності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки на той момент у цьому реєстрі не відображався відповідний розділ та не формувалася структура власності як додаток до витягу. З урахуванням наведеного суд виснував, що витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформований станом на 13.01.2022, тобто до набрання чинності змінами та затвердження нового Порядку надання відомостей із цього реєстру, яким передбачено відображення структури власності як невід`ємної частини витягу та відповідної графи щодо часток засновників, не може вважатися належним і допустимим доказом виконання позивачем вимог про подання відомостей щодо структури власності для участі у земельних торгах у жовтні 2024 року. Тому апеляційний господарський суд визнав помилковими висновки суду першої інстанції про достатність такого доказу.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї 

3.1. Не погоджуючись із постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 915/1602/24, до Верховного Суду звернулося ПП "Покровське" з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2025 у справі № 915/1602/24 залишити в силі.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ПП "Покровське" зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ПП "Покровське", звертаючись із касаційною скаргою, покликається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. ПП "Покровське", обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про порушення апеляційним господарським судом положень статей 5, 7, 11, 14, 15 236, 238 Господарського процесуального кодексу України та неправильне застосування апеляційним господарським судом приписів статей 215, 216, 236 Цивільного кодексу України, статей 137, 138 Земельного кодексу України

Скаржник також вважає, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, не врахував висновків Верховного Суду:

- викладених у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, відповідно до яких у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору;

- викладених у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/5640/16, згідно з якими оскільки підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення (в цьому випадку безпосередньо за результатами торгів), то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів;

- викладених у постановах від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, стосовно ефективних способів захисту порушеного права; 

- викладених у постанові від 11.08.2021 у справі № 922/443/20, відповідно до яких згідно з положеннями частини 2 статті 124, абзацу 2 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації виключно існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці та належних на праві власності зазначеним особам, для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання;

- викладених у постанові від 02.06.2021 у справі № 152/671/19, згідно з якими оспорюваний договір оренди укладений неправомірно, оскільки земельна ділянка була надана без проведення торгів. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.11.2018 у справі № 577/5321/17, з якими погодилася Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

3.4. ПП "Покровське" з покликанням на висновки, викладені в зазначених постановах Верховного Суду, стверджує, що спонукання до укладення договору або визнання договору укладеним у цьому випадку є неможливим, оскільки процедура проведення торгів була порушена ТОВ "Державний земельний банк". Це, як стверджує скаржник, призвело до неможливості ПП "Покровське" виконати пункти 50- 56 Вимог щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису). Тому, на думку скаржника, відповідно до приписів статті 138 Земельного кодексу України реалізація права на земельну ділянку можлива лише за умови проведення повторних торгів. За таких обставин, за доводами ПП "Покровське", у спірних правовідносинах єдиним процесуальним і матеріальним інтересом позивача було та є участь у повторних земельних торгах, як це передбачено приписами статті 138 Земельного кодексу України, та повернення коштів гарантійного внеску. ПП "Покровське" також зазначає, що на момент подання позову в цій справі між ТОВ "Державний земельний банк" і ФГ "Агро Реверс" укладено договір суборенди. Разом із тим відповідно до висновків апеляційного господарського суду належним способом захисту переможця аукціону в цьому випадку є вимога про визнання укладеним договору суборенди в редакції, що пропонувалася ТОВ "Державний земельний банк" учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів). Однак скаржник вважає такі висновки помилковими, оскільки в такому випадку будуть існувати два договори суборенди щодо однієї і тієї ж земельної ділянки. 

3.5. Крім того, ПП "Покровське" зазначає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 138 Земельного кодексу України. Скаржник із покликанням на приписи частини 2 статті 138 Земельного кодексу України стверджує, що положення цієї частини визначають ефективні способи захисту порушеного права учасника торгів: земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути визнані судом недійсними. Крім того, скаржник стверджує про відсутність висновку Верховного Суду в питанні визначення та надання пріоритету закону чи внутрішньому переконанню судді (суду) при обранні та оцінці ефективності того або іншого способу захисту порушеного права. 

3.6. ФГ "Агро Реверс" у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ПП "Покровське" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. При цьому, на думку ФГ "Агро Реверс", апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про те, що позивач не подав належним чином оформлених документів, які містять відомості про структуру власності ПП "Покровське". 

3.7. ТОВ "Державний земельний банк" у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ПП "Покровське" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. За доводами ТОВ "Державний земельний банк", апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не призведе до поновлення прав позивача як учасника (переможця) аукціону.

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 29.11.2024 в електронній системі "Прозорро.Продажі" відбулися земельні торги у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 36,0033 га, з кадастровим номером 4821783800:02:000:0005, що розташована на території Веселинівської селищної територіальної громади (Покровська сільська рада) Вознесенського району, Миколаївської області, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля (36,0033 га).

4.2. Організатор аукціону - ТОВ "Державний земельний банк". Переможцем земельних торгів у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 визначено ПП "Покровське". 

4.3. 04.12.2024 організатор торгів (ТОВ "Державний земельний банк"), покликаючись на приписи статті 137 Земельного кодексу України та Вимоги щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, провів перевірку документів і прийняв рішення "Про відмову про підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024", яким відмовив у підписанні протоколу та дискваліфікував позивача.

4.4. Як установили суди, в якості підстави для відмови в підписанні протоколу ТОВ "Державний земельний банк" зазначило, що переможець земельних торгів - ПП "Покровське" через особистий кабінет електронного майданчика подало довідку про структуру власності юридичної особи, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України та за якою неможливо ідентифікувати осіб - бенефіціарних власників ПП "Покровське". Крім того, ТОВ "Державний земельний банк" зазначило, що переможець торгів не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких установлена частиною 7 статті 137 Земельного кодексу України для участі в аукціоні щодо передачі в суборенду земельної ділянки.

4.5. У рішенні від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024 ТОВ "Державний земельний банк" зазначило, що Положенням про форму та зміст структури власності визначено зразки складання схематичного зображення структури власності юридичної особи, що є офіційним документом та відображає всіх осіб, які прямо або опосередковано володіють юридичною особою самостійно чи спільно з іншими особами, або незалежно від формального володіння мають можливість значного впливу на керівництво чи діяльність юридичної особи.

4.6. Надалі ТОВ "Державний земельний банк" установило нові результати аукціону і визначило нового переможця - ФГ "Агро Реверс", із яким підписало протокол про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322. 

4.7. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 24.12.2024 між ТОВ "Державний земельний банк" і ФГ "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA20241029-18322, укладено договір суборенди землі № 193/24.

4.8. Позивач, вважаючи порушеними свої права, звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом про визнання незаконним і скасування рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийнятого ТОВ "Державний земельний банк", визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, визнання недійсним договору суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс".

5. Позиція Верховного Суду 

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.2. Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке. 

5.3. Предметом позову в цій справі є вимоги ПП "Покровське" до ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" про визнання незаконним і скасування рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийнятого ТОВ "Державний земельний банк", визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, визнання недійсним договору суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс".

5.4. Позовні вимоги ПП "Покровське" обґрунтовані тим, що 29.10.2024 в системі "Прозорро.Продажі" було оприлюднено оголошення про аукціон із передачі в суборенду земельної ділянки площею 36,0033 га. ПП "Покровське" зазначало, що організатором торгів є ТОВ "Державний земельний банк". При цьому позивач стверджував, що він сплатив усі необхідні внески та подав документи, передбачені частиною 7 статті 137 Земельного кодексу України. ПП "Покровське" зазначало, що 29.11.2024 відбувся аукціон за результатами якого переможцем визнано ПП "Покровське". Однак, як стверджував позивач, 04.12.2024 організатор торгів (ТОВ "Державний земельний банк"), покликаючись на приписи статті 137 Земельного кодексу України та Вимоги щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, провів перевірку документів і прийняв рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, яким відмовив у підписанні протоколу та дискваліфікував позивача. За доводами ПП "Покровське", це рішення ТОВ "Державний земельний банк" мотивоване тим, що подана довідка про структуру власності нібито не дає можливості ідентифікувати кінцевих бенефіціарних власників ПП "Покровське". Крім того, як зазначав позивач, після дискваліфікації організатор торгів визначив нового переможця - ФГ "Агро Реверс" і 05.12.2024 підписав із ним відповідний протокол. Проте, як вважав позивач, дії ТОВ "Державний земельний банк" щодо дискваліфікації ПП "Покровське" є незаконними, оскільки вимога про подання відомостей щодо структури власності саме у формі та за схемою, передбаченою Положенням про форму та зміст структури власності, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, є неправомірною.

5.5. Господарський суд першої інстанції, розглянувши справу № 915/1602/24 по суті позовних вимог, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ПП "Покровське".

5.6. Апеляційний господарський суд, переглянувши рішення господарського суду першої інстанції в апеляційному порядку, не погодився з висновками місцевого господарського суду. Тому апеляційний господарський суд скасував рішення господарського суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким відмовив ПП "Покровське" в задоволенні позову. 

5.7. ПП "Покровське" не погоджується з висновками апеляційного господарського суду, а тому звернулося з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції в цій справі. ПП "Покровське", звертаючись із касаційною скаргою, покликається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.8. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах;

5.9. ПП "Покровське", обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про порушення апеляційним господарським судом положень статей 5, 7, 11, 14, 15 236, 238 Господарського процесуального кодексу України та неправильне застосування апеляційним господарським судом приписів статей 215, 216, 236 Цивільного кодексу України, статей 137, 138 Земельного кодексу України.

Скаржник також вважає, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, не врахував висновків Верховного Суду:

- викладених у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, відповідно до яких у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору;

- викладених у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/5640/16, згідно з якими оскільки підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення (в цьому випадку безпосередньо за результатами торгів), то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів;

- викладених у постановах від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, стосовно ефективних способів захисту порушеного права; 

- викладених у постанові від 11.08.2021 у справі № 922/443/20, відповідно до яких згідно з положеннями частини 2 статті 124, абзацу 2 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації виключно існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці та належних на праві власності зазначеним особам, для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання;

- викладених у постанові від 02.06.2021 у справі № 152/671/19, згідно з якими оспорюваний договір оренди укладений неправомірно, оскільки земельна ділянка була надана без проведення торгів. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.11.2018 у справі № 577/5321/17, з якими погодилася Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

5.10. ПП "Покровське" з покликанням на висновки, викладені в зазначених постановах Верховного Суду, стверджує, що спонукання до укладення договору або визнання договору укладеним у цьому випадку є неможливим, оскільки процедура проведення торгів була порушена ТОВ "Державний земельний банк". Це, як стверджує скаржник, призвело до неможливості ПП "Покровське" виконати пункти 50- 56 Вимог щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису). Тому, на думку скаржника, відповідно до приписів статті 138 Земельного кодексу України реалізація права на земельну ділянку можлива лише за умови проведення повторних торгів. За таких обставин, за доводами ПП "Покровське", у спірних правовідносинах єдиним процесуальним і матеріальним інтересом позивача було та є участь у повторних земельних торгах, як це передбачено приписами статті 138 Земельного кодексу України, та повернення коштів гарантійного внеску. ПП "Покровське" також зазначає, що на момент подання позову в цій справі між ТОВ "Державний земельний банк" і ФГ "Агро Реверс" укладено договір суборенди. Разом із тим відповідно до висновків апеляційного господарського суду належним способом захисту переможця аукціону в цьому випадку є вимога про визнання укладеним договору суборенди в редакції, що пропонувалася ТОВ "Державний земельний банк" учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів). Однак скаржник вважає такі висновки помилковими, оскільки в такому випадку будуть існувати два договори суборенди щодо однієї і тієї ж земельної ділянки. 

5.11. Крім того, ПП "Покровське" зазначає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 138 Земельного кодексу України. Скаржник із покликанням на приписи частини 2 статті 138 Земельного кодексу України стверджує, що положення цієї частини визначають ефективні способи захисту порушеного права учасника торгів: земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути визнані судом недійсними. Крім того, скаржник стверджує про відсутність висновку Верховного Суду в питанні визначення та надання пріоритету закону чи внутрішньому переконанню судді (суду) при обранні та оцінці ефективності того або іншого способу захисту порушеного права.

5.12. Як зазначалося, апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ПП "Покровське", виходив, зокрема, із того, що задоволення позовних вимог ПП "Покровське" про визнання незаконним і скасування рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийнятого ТОВ "Державний земельний банк", визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, визнання недійсним договору суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс", не зумовить автоматичного укладення договору суборенди між ПП "Покровське" та ТОВ "Державний земельний банк", а тому не призведе до поновлення прав позивача як учасника (переможця) аукціону. З урахуванням викладеного суд виснував, що належним способом захисту переможця аукціону в цьому випадку є вимога про визнання укладеним договору суборенди в редакції, що пропонувалася ТОВ "Державний земельний банк" учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів).

5.13. Верховний Суд насамперед вважає за необхідне розглянути доводи скаржника про помилковість висновків апеляційного господарського суду щодо способу захисту, обраного позивачем. 

5.14. Колегія суддів, проаналізувавши висновки Верховного Суду, на які покликається скаржник, перевіривши з урахуванням доводів ПП "Покровське" висновки апеляційного господарського суду, які стосуються обраного позивачем способу захисту, зазначає таке. 

5.15. За змістом частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

5.16. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

5.17. Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

5.18. Суб`єктивні цивільні права та інтереси особи захищаються в порядку, передбаченому законом, за допомогою застосування, зокрема, способів захисту.

5.19. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними. 

5.20. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.02.2025 у справі № 922/985/24, від 12.11.2024 у справі № 911/3292/23, від 03.09.2024 у справі № 907/358/20, від 27.08.2024 у справі № 924/128/21, від 11.06.2024 у справі № 914/3293/20, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23.

5.21. Право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога щодо захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалися Верховним Судом та узагальнено викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

5.22. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

5.23. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. 

5.24. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

5.25. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

5.26. Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. 

5.27. Ефективність позовної вимоги має оцінюватися з огляду на обставини справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, відповідати встановленим обставинам.

5.28. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача в цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 11.02.2025 у справі № 922/985/24, від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23.

5.29. Як зазначалося, предметом позову в цій справі є вимоги ПП "Покровське" до ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" про визнання незаконним і скасування рішення від 04.12.2024 про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, прийнятого ТОВ "Державний земельний банк", визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, визнання недійсним договору суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс".

5.30. Водночас Верховний Суд зазначає, що торги є правочином. Якщо торги завершуються оформленням договору, то оспорювати можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20.

5.31. При цьому господарські суди попередніх інстанцій, розглядаючи цю справу по суті позовних вимог, установили, що ПП "Покровське" є переможцем земельних торгів у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-20241029-18322. Однак, як установили суди, надалі організатор торгів (ТОВ "Державний земельний банк") прийняв рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322 від 29.11.2024, яким відмовив у підписанні протоколу та дискваліфікував позивача. Пізніше ТОВ "Державний земельний банк" установило нові результати аукціону і визначило нового переможця - ФГ "Агро Реверс", з яким підписало протокол про результати земельних торгів від 05.12.2024 №-UA-20241029-18322. При цьому господарські суди попередніх інстанцій установили, що 24.12.2024 між ТОВ "Державний земельний банк" і ФГ "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA20241029-18322, укладено договір суборенди землі № 193/24.

5.32. Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій установили, що 24.12.2024 ТОВ "Державний земельний банк" уклало договір суборенди землі № 193/24 із ФГ "Агро Реверс" (новий переможець земельних торгів). 

5.33. За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного господарського суду про те, що задоволення позовних вимог ПП "Покровське" про визнання недійсними результатів земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA-20241029-18322, не призведе до поновлення прав позивача як учасника (переможця) аукціону.

5.34. При цьому, звертаючись із позовом до суду, ПП "Покровське", зокрема, просило визнати недійсним договір суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA 20241029-18322.

5.35. Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 

5.36. Згідно із частинами 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

5.37. У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

5.38. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21.

5.39. Водночас у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 викладено такі висновки: 

"28. Об`єднана палата наголошує, що, фактично уточнюючи висновок, викладений в пункті 5.29 постанови від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, Велика Палата Верховного Суду в пункті 154 постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц звернула увагу на те, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини 1 статті 216, статті 387, частин 1, 3 статті 1212 ЦК України)".

5.40. Таким чином, позовна вимога про визнання правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, повернення майна з володіння відповідача. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12.05.2026 у справі № 917/971/24, від 08.06.2026 у справі № 924/461/25, від 29.04.2026 у справі № 916/2615/24.

5.41. З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначає, що задоволення позовних вимог ПП "Покровське" про визнання недійсним договору суборенди землі від 24.12.2024 № 193/24, укладеного між ТОВ "Державний земельний банк" і "Агро Реверс" за результатами земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241029-18322, оформлених протоколом про результати земельних торгів від 05.12.2024 № LRE001-UA 20241029-18322, без одночасного пред`явлення позовних вимог про застосування наслідків недійсного правочину (повернення земельної ділянки її власнику) не призведе до ефективного захисту прав ПП "Покровське". Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 914/1262/22, від 13.12.2023 у справі № 914/1258/22, від 14.02.2024 у справі № 914/1259/22, від 10.09.2024 у справі № 914/1261/22, від 02.10.2024 у справі № 914/1260/22.

5.42. Крім того, вимоги про визнання недійним договору суборенди і застосування наслідків його недійсності повинні поєднуватися із способом захисту, який забезпечуватиме повне й ефективне поновлення прав позивача та досягнення його мети участі в земельних торгах.

5.43. При цьому Верховний Суд зазначає, що, виходячи з основної мети, яка ставиться кожним із учасників аукціону (намір придбати майно), в разі якщо позивач, як переможець аукціону вважає, що організатор торгів незаконно (без належних правових підстав склав акт про непідписання договору), то кінцевою метою переможця аукціону має бути укладення договору купівлі-продажу. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2025 у справі № 910/7625/23.

5.44. Крім того, згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2025 у справі № 910/7625/23, належним способом захисту переможця аукціону відповідає позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу майна укладеним. Натомість визнання недійсним акта про непідписання договору не зумовить автоматичного укладення договору купівлі-продажу з позивачем, а тому і не призведе до реального захисту прав та інтересів позивача.

5.45. Тому колегія суддів погоджується з висновками апеляційного господарського суду про те, що завершення процедури проведення земельних торгів і визначення їх переможця, реалізація результатів таких торгів передбачає вчинення завершальної юридичної дії, а саме укладення договору за результатами проведення земельних торгів з організатором торгів, що є фінальною процедурою, необхідною для набуття відповідних прав і обов`язків за результатами аукціону. 

5.46. Наведеним спростовуються доводи скаржника про те, що ефективним способом захисту порушеного права учасника торгів у спірних правовідносинах є скасування земельних торгів, або визнання їх такими, що не відбулися, чи визнання результатів торгів недійсними. 

5.47. Оскільки апеляційний господарський суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а також, ураховуючи зміст висновків Великої Палати Верховного Суду та висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, наведених у цій постанові, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо необхідності формування висновку Верховного Суду стосовно застосування частини 2 статті 138 Земельного кодексу України у спірних правовідносинах. 

5.48. Крім того, колегія суддів визнає необґрунтованими твердження ПП "Покровське" про неврахування апеляційним господарським судом висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах, оскільки висновки апеляційного господарського суду, викладені в оскаржуваній постанові, не суперечать висновкам, на які покликається скаржник. 

5.49. Інші доводи, викладені в касаційній скарзі ПП "Покровське" не впливають на результат вирішення цієї справи з урахуванням обраного позивачем способу захисту права, а тому такі доводи Верховний Суд не може взяти до уваги, оскільки обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18. 

5.50. Верховний Суд зазначає, що питання щодо ефективності обраного способу захисту права відіграє важливу роль та безпосередньо впливає на результат вирішення справи, оскільки в разі, якщо суд дійде висновку про неефективність обраного позивачем способу захисту цивільного права у спірних правовідносинах, то позовні вимоги не можуть бути задоволені. Висновки апеляційного господарського суду, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають наведеним висновкам. 

5.51. Водночас апеляційний господарський суд у постанові навів також висновки по суті позовних вимог та відмовив у задоволенні позову ПП "Покровське", в тому числі з підстав необґрунтованості позовних вимог. Однак апеляційний господарський суд помилково не врахував того, що обрання неефективного / неналежного способу захисту виключає необхідність додаткового встановлення судом обґрунтованості та доведеності позовних вимог. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.12.2025 у справі № 914/1455/24, від 25.11.2025 у справі № 911/2250/23.

5.52. Таким чином, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваної постанови із цих підстав.

5.53. За результатами перегляду оскаржуваної постанови в касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносин апеляційним господарським судом із правильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права. Тому в цьому випадку відсутні правові підстави для скасування чи зміни постанови господарського суду апеляційної інстанції, що оскаржується. 

5.54. Крім того, деякі доводи скаржника зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судом апеляційної інстанції при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками апеляційного господарського суду, які покладені в основу оскаржуваної постанови.

5.55. Верховний Суд також зазначає, що інші доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених апеляційним господарським судом, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України. 

5.56. Отже Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу ПП "Покровське" слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін із урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

6. Висновки Верховного Суду 

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в суді касаційної інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

7. Судові витрати 

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Покровське" залишити без задоволення. 

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 915/1602/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак