Справа № 163/1326/26
Провадження № 3/163/948/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2026 року        місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,
з участю секретаря Костюк Р.М.,
представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,
особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 , 

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0142/UA205000/2026 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_1 , 

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , слідуючи 10 березня 2026 року близько 10:43 год. з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» смугою руху «червоний коридор» транспортним засобом з р.н.  НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , яким, відповідно до митної декларації від 09.03.2026 типу ІМ ЕЕ № 26UA205000722242U2, переміщувався товар «Легковий автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, ідентифікаційний номер (VIN) – НОМЕР_4 …», в якості підстави для його переміщення подав: МД типу ІМ ЕЕ № 26UA205000722242U2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , CMR №9949, інвойс (INVOCE) №9949 від 09.03.2026, доручення б/н від 09.03.2026, за якими вартість транспортного засобу становить 1200 євро, відправником/продавцем товару є компанія «RedbusAvto OU» (Tallin, Estonia), а отримувачем/покупцем - «МЕГА ПРАЙД» (Київ), вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зазначеного транспортного засобу шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, які містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця), одержувача (покупця) та неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що було встановлено за результатами повного митного огляду транспортного засобу, під час якого у водія виявлено експортну митну декларацію MRN 26LTLG300000510В9 від 07.03.2026, CMR №546893 від 07.03.2026, договір купівлі-продажу транспортного засобу (TRANSPORTO PRIEMONES PIRKIMO-PADRAVIMO SUTARTIS) №б/н від 07.03.2026 та рахунок-фактуру (PVM SASKAITA-FAKTURA) №2298 від 07.03.2026, у яких вартість цього транспортного засобу зазначена у 2000 євро, відправником товару є фірма «Floride ir ko» (Taurage, LT), а покупцем – ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі, та свою провину визнав, вказав, що експортну митну декларацію на транспортний засіб, CMR та договір купівлі-продажу автомобіля до митного контролю він не подавав за домовленістю з власником транспортного засобу ОСОБА_4 , який попросив перемістити автомобіль через кордон. Ці документи були виявлені працівниками митниці після проведення пового митного огляду автомобіля. Крім того, зазначив, що у даній справі мав намір укласти компроміс, однак не уклав у зв`язку з тим, що згідно умов компромісу сума штрафу перевищувала вартість самого транспортного засобу. Просив суворо не карати, повернути автомобіль власнику та зменшити витрати за його зберігання.
Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів встановлено таке.

Факт ввезення ОСОБА_1 10 березня 2026 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці товару «Легковий автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, ідентифікаційний номер (VIN) – НОМЕР_4 …» підтверджується протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном серії ВМ № 540851 та по справі не заперечується. 
До митного контролю на цей автомобіль ОСОБА_1 подав МД типу ІМ ЕЕ № 26UA205000722242U2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , CMR №9949, інвойс (INVOCE) №9949 від 09.03.2026, доручення б/н від 09.03.2026.
Відповідно до поданих документів вартість транспортного засобу становить 1200 євро, відправником/продавцем товару є компанія «RedbusAvto OU» (Tallin, Estonia), а отримувачем/покупцем - «МЕГА ПРАЙД» (Київ).
Під час проведення повного митного огляду у водія було виявлено експортну митну декларацію MRN 26LTG300000510В9 від 07.03.2026, CMR №546893 від 07.03.2026, договір купівлі-продажу транспортного засобу (TRANSPORTO PRIEMONES PIRKIMO-PADRAVIMO SUTARTIS) №б/н від 07.03.2026 та рахунок-фактуру (PVM SASKAITA-FAKTURA) №2298 від 07.03.2026, у яких вартість цього транспортного засобу зазначена у 2000 євро, відправником товару є фірма «Floride ir ko» (Taurage, LT), а покупцем – ОСОБА_3 .
Результати повного митного огляду задокументовані в акті про проведення огляду транспортного засобу №UA 205110/2026/000606.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною 1 ст.483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в тому числі, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо … відправника та/або одержувача, … неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Аналіз вказаної норми свідчить, що таке порушення митних правил вчиняється лише з прямим умислом.
Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Досліджені у цій справі докази та свідчення самого порушника дають підстави вважати, що ОСОБА_1 , який безпосередньо фізично здійснював переміщення транспортного засобу з Республіки Польща на територію України, на польській митниці подавав один пакет документів, а на українській стороні – інший. 
Жодних достатніх та переконливих доказів, які б свідчили про необізнаність ОСОБА_1 із дійсною фактурною вартістю транспортного засобу під час розгляду не встановлено. 
Зазначене беззаперечно свідчить про обізнаність і умисність дій ОСОБА_1 щодо подання до митного контролю на митному посту «Устилуг» Волинської митниці як підстави для переміщення товару документів, які, з огляду на встановлені фактичні обставини, містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця), одержувача (покупця) та вартості товару. 

Таким чином, зібраними та дослідженими по справі доказами повністю доводиться наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, передбачене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.
Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на фактичні обставини справи та практику Європейського Суду з прав людини, вбачаються підстави для висновку, що застосування конфіскації вилученого автомобіля в даному випадку буде не пропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Таким чином, враховуючи передбачену законом санкцію та вищенаведені обставини, у тому числі вартість транспортного засобу, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 50% вартості товару - безпосереднього предмета порушення митних правил без його конфіскації. 
При визначенні розміру штрафу суд бере до уваги Висновок експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №1420003301-0162 від 23 березня 2026 року, оскільки дане експертне дослідження є незалежним, здійсненим на основі огляду об`єкта експертизи та у ньому докладно описано методику проведеного дослідження, в той час як у рахунку-фактурі продавець визначає ціну на власний розсуд. Згідно вказаного висновку вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару «Легковий автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, ідентифікаційний номер (VIN) – НОМЕР_4 …» становить 245 619,86 гривень.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат за зберігання товару суд дійшов такого висновку.
Згідно ст.520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. 
Статтею 1 розділу ІІІ «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012р. №731, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 року за № 1140/21452 (далі Порядок), встановлено, що витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.
На підставі довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил за протоколом № 0142/205000/2026 судом встановлено, що термін зберігання тимчасово вилучених товарів, починаючи з дня його розміщення на власному складі митного органу, становить 80 діб, а обрахунок витрат за даний період згідно курсу НБУ на дату розгляду справи (1€ = 51,5426 грн.) складає 41 234,08 гривень.
Оскільки стягнення таких витрат хоча й не є мірою відповідальності в розумінні ст.23 КУпАП, однак вимагає певних майнових затрат особи, які в даному випадку є значними, а тому суд враховує ті обставини, що товар був поміщений на склад митниці 10.03.2026, після чого 12.03.2026 Постановою головного державного інспектора відділу провадження у справах про ПМП УБК та ПМП Волинської митниці у справі було призначено товарознавчу експертизу, висновок експерта за якою складено через 11 днів, 23.03.2026, таким чином встановлено, що транспортний засіб тривалий час знаходився на складі митниці з незалежних від ОСОБА_1 обставин. У зв`язку із чим, суд вважає справедливим стягнути з порушника витрати митного органу на зберігання товарів протягом 70 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи з 10.03.2026 (дата фактичного розміщення автомобіля на склад) по 12.03.2026 (дата призначення експертизи) та з 23.03.2026 (дата складання висновку експерта за проведеною експертизою) по 28.05.2026 (дата розгляду справи), що становить 36 079,82 гривень.

З порушника, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI, підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.
Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя -
п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 122 809 (сто двадцять дві тисячі вісімсот дев`ять) гривень 93 копійки без конфіскації транспортного засобу.
Штраф в розмірі 122 809 (сто двадцять дві тисячі вісімсот дев`ять) гривень 93 копійки підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товарів в розмірі 36 079 (тридцять шість тисяч сімдесят дев`ять) гривень 82 копійки на рахунок UA488201720313231001201160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, код ЄДРПОУ 43958385, призначення платежу "за зберігання товарів").
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області А.Л. Гайдук