УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/13085/23 Головуючий у 1-й інст. Петровська М.В. 
Категорія 80 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,
суддів: Павицької Т.М., Шевчук А.М.,
за участі секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі  цивільну справу №296/13085/23 за позовом  ОСОБА_1 до Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Сірача Володимира Сергійовича, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Петровської М.В.,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 1998 року працював у ПО «Житомирський кооперативний ринок», а з 4 січня 2011 року обіймав посаду заступника директора підприємства. 12грудня 2023 року був звільнений з займаної посади за п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу №26 від 12.12.2023, однак з ним не було проведено повного розрахунку та не виплачено заборгованість по заробітній платі за період з липня 2022 року по грудень 2023 року. 
Вказує, що з 24 березня 2022 року був зарахований до Добровольчого формування Житомирської міської територіальної громади « Соколи Полісся» та 27 березня 2022 року підписав контракт добровольця територіальної оборони, строком на три роки. З того часу на постійній основі був залучений до виконання службових обов`язків на безоплатній основі. Починаючи з 19 липня 2022 року відповідач припинив нараховувати та виплачувати середній заробіток, посилаючись на зміни до ч.3 ст.119 КЗпП України. Разом з тим, з моменту укладення контракту добровольця територіальної оборони та набуття статусу добровольця добровольчих формувань територіальних громад, що передбачає виконання державних та громадських обов`язків у співпраці з військовими частинами Сил територіальної оборони Збройних Сил, він на підставі частини першої статті 119 КЗпП України набув право на збереження за ним за місцем роботи середнього заробітку. 
ОСОБА_1 вказує, що невиплатою йому заробітної плати відповідач порушив його трудові права, внаслідок чого він тривалий час був позбавлений можливості отримати належну заробітну плату та розпоряджатися нею на власний розсуд, що призвело до втрати нормальних зв`язків і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.
Таким чином, просив cтягнути з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на свою користь невиплачений середній заробіток за період з 19 липня 2022 року по 12 грудня 2023 року, та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 479 648 грн 67 коп, а також 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Сірач В.С., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Зокрема, зазначає, що суд мав можливість перевірити сумніви стосовно достовірності даних щодо проходження позивачем служби у добровольчому формуванні, однак суд своєю ухвалою відмовив у задоволенні його клопотання про виклик та допит свідків на підтвердження вказаної обставини.
Так, тривалість чергування ОСОБА_1 на добу (календарну дату) складає 12 або 24 години, у залежності від посту, обставин та поставлених завдань. Місця постів і час несення служби є службовою інформацією, якій надається гриф «Для службового користування», тому не можуть бути надані у відповідях, про що неодноразово наголошувалось роботодавцю. Факт виконання громадських обов`язків у робочий та позаробочий час неодноразово підтверджувався як керівництвом ДФТГ, так і керівництвом Військової частини, в управлінні якої знаходиться утворення ДФТГ.
Таким чином, ОСОБА_1 здійснював чергування у складі добровольчого формування за іншим режимом, аніж встановлений робочий час на підприємстві.
Графіки несення служби загалом перевищують норму тривалості робочого часу, а саме 40 годин на тиждень.
Залучення останнього до виконання громадських обов`язків у робочий та позаробочий час належним чином підтверджено. Будь-які докази неправдивості інформації , вказаної в офіційних відповідях керівництва ДФТГ, відсутні. Звернення відповідача до правоохоронних органів та військового керівництва також не знайшли підтвердження неправдивості наведених даних відносно несення позивачем служби у складі ДФТГ « Соколи Полісся».
Судом залишено без уваги релевантну практику Житомирського апеляційного суду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.
Зокрема, зазначає, що будь-яких документів, які б вказували на залучення позивача до виконання завдань територіальної оборони в його робочі (згідно з визначеним роботодавцем режимом) дні, надано не було, і такі відсутні в матеріалах справи. Під час розгляду справи представником позивача не було заявлено клопотань щодо витребування даної інформації. Відсутність таких документів викликає обґрунтований сумнів у достовірності відомостей, вказаних в листі командира в/ч НОМЕР_1 вих.№ 218 від 14 вересня 2023 року та довідці командира в/ч в/ч НОМЕР_1 вих.№ 283 від 1 грудня 2023 року щодо постійного залучення позивача до виконання службових обов`язків по охороні та обороні ввірених об`єктів як в робочий, так і позаробочий час, оскільки зі змісту даних документів вбачається, що ОСОБА_1 виконував такі обов`язки безперервно та цілодобово у робочі, вихідні дні, в тому числі, у спірний період з серпня 2022 року по грудень 2023 року, що є неможливим. За відсутності інформації про періодичність залучення працівника як добровольця добровольчого формування територіальної громади до виконання у робочий час державних або громадських обов`язків, яка також не була надана керівництву підприємства за його запитами, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за період з 19 липня 2022 року по 12 грудня 2023 року, та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 479648 грн 67 коп.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 обіймав посаду заступника директора Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок".
Наказом директора Підприємства облспоживспілки « Житомирський кооперативний ринок» №26-к від 12 грудня 2023 року позивача звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України.
Судом першої інстанції також встановлено, що 27 березня 2022 року між ОСОБА_1 та Добровольчим формуванням Житомирської територіальної громади №1 « Соколи Полісся» укладений контракт добровольця територіальної оборони», відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії контракту, відповідно до вимог Закону України «Про основи національного спротиву», Положення та інших нормативно-правових актів, що регулюють порядок діяльності добровольчих формувань територіальних громад.
Контракт укладено на три роки та він набрав чинності з 28 березня 2022 року.
Згідно з відомостями форми ОК-5 стосовно ОСОБА_1 та довідки про його заробітну плату № 158 від 29.09.2022 року, останній, починаючи з 1 серпня 2022 року по 12 грудня 2023 року, не отримував заробітну плату від Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок".
Листом Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" № 78 від 5 вересня 2023 року позивача повідомлено про те, що частиною першою статті119 КЗпП України чітко визначено збереження гарантій саме на час виконання державних та /або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час. Підприємством, з метою отримання документів, які в достатній мірі підтверджують залучення ОСОБА_1 до виконання завдань територіальної оборони в робочі дні, спрямовано запити на адресу останнього та Добровольчого формування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак у відповідь таких документів надано не було. Враховуючи зазначене, підстави для здійснення нарахування заробітної плати з серпня 2022 року по липень 2023 року відсутні.
У листі командира в/ч НОМЕР_1 № 218 від 14 вересня 2023 року, адресованого директору Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок", зазначено про те, що на запити підприємства неодноразово надавалися листи та довідки про залучення добровольця ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків на безоплатній основі по охороні та обороні ввірених об`єктів, обороні міста, а також завдань, пов`язаних із обороною держави, її незалежності і територіальної цілосності, як в робочий, так і в позаробочий час згідно з наказів командира ДУК « Соколи Полісся» ТрО», відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 ОБТрО в.ч НОМЕР_1 , на виконання рішень Ради оборони Житомирської обласної військової адміністрації. Також вказано, що законодавством не передбачено надання постових відомостей, бойових розпоряджень чи будь-яких інших документів щодо залучення добровольця до виконання обов`язків для нарахування їм середнього заробітку за місцем роботи. Отже, для такого нарахування достатньо довідки про залучення добровольця до виконання державних/громадських обов`язків за підписом командира з печаткою підрозділу, яка щомісячно надається на адресу підприємства. 
Згідно з довідкою командира в/ч НОМЕР_1 за №283 від 1 грудня 2023 року, ОСОБА_1 за період дії контракту постійно залучений до виконання службових обов`язків на безоплатній основі по охороні та обороні ввірених об`єктів як в робочий, так і позаробочий час по 1 грудня 2023 року включно. До виконання поставлених бойових завдань відноситься сумлінно. З 27 березня 2022 року по 1 грудня 2023 року грошового забезпечення від Збройних Сил України, місцевого бюджету, Державного бюджету України, не отримував.
При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, які б у достатній мірі вказували на залучення позивача до виконання завдань територіальної оборони в його робочі дні. Також судом зазначено, що відсутність таких документів викликає обгрунтований сумнів у достовірності наданих позивачем відомостей, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву» доброволець Сил територіальної оборони Збройних Сил України - громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України.
Частиною третьою статті 9 Закону України «Про основи національного спротиву» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим Положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про основи національного спротиву» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на членів добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з пунктом 16 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1449,членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони.
Форма контакту добровольця територіальної оборони затверджена наказом Міністерства оборони України від 7 березня 2022 року № 84. Відповідно до пункту 3 контракту на добровольця, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст.119 КЗпП України.
Згідно з частиною першою статті 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Частиною третьою статті 119 КЗпП України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачалося, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.
19 липня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року №2352-ІХ, яким у частині третій ст.119 КЗпП України слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».
У частині шостій статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року №2232 визначені види військової служби, а саме: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Із вищевикладеного вбачається, що добровольчих формувань територіальних громад немає у переліку видів військової служби згідно з Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», а тому частина третя статті 119 КЗпП України до спірних правовідносин не застосовується. Отже, на членів добровольчих формувань поширюється дія частини першої статті 119 КЗпП України і за ними зберігається право на виплату середнього заробітку, оскільки участь у територіальній обороні вважається не військовою службою, а виконанням державних/громадських обов`язків.
Окрім того, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року №2352-ІХ та Форми контракту не містять змін у правовому регулюванні соціального і правового становища членів добровольчих формувань територіальних громад, зокрема і в частині збереження за ними середнього заробітку, законодавчих підстав для припинення виплати збереженого середнього заробітку зазначеним категоріям працівників не вбачається.
Відповідно до Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1449, командир добровольчого формування є відповідальним за його діяльність, визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей (пункт 3 Положення). Також до функцій командира добровольчого формування територіальної громади належить контроль за додержанням умов контракту та припинення контракту у разі порушення добровольцем його умов (пункт 23 Положення).
Підтвердженням того, що член добровольчого формування територіальної громади виконує державний/громадський обов`язок, а не проходить військову службу, насамперед є підписаний контракт добровольця територіальної оборони. Цей документ необхідно надати роботодавцю для того, щоб зберегти за собою право щодо нарахування середнього заробітку.
Нарахування середнього заробітку буде здійснюватися протягом всього часу виконання таким працівником державних або громадських обов`язків та членства у добровольчому формуванні територіальної оборони.
Частиною першою статті 119 КЗпП України чітко визначено збереження гарантій саме на час виконання державних та/громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час. 
Як вже зазначалося вище, саме командир добровольчого формування є відповідальним за діяльність добровольчого формування територіальної оборони та саме він визначає завдання членам добровольчого формування і до його функцій належить контроль за додержанням умов контракту, а тому саме командир добровольчого формування має здійснювати на вимогу добровольця чи його роботодавця підтвердження виконання поставлених командиром завдань територіальної оборони у робочий час. Форма такого підтвердження не визначена законодавством, тож командир добровольчого формування може здійснювати підтвердження будь-яким належним чином засвідченими документами, які вказують на залучення добровольця до виконання завдань територіальної оборони в його робочі дні.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять документів, які б повною мірою вказували на залучення позивача до виконання завдань територіальної оборони в його робочі дні. Відсутність таких документів викликає обгрунтований сумнів у достовірності відомостей, вказаних у листі командира в/ч НОМЕР_1 від 14 вересня 2023 року та довідці командира цієї військової частини від 1 грудня 2023 року в частині постійного залучення позивача до виконання службових обов`язків добровольця .
З даного приводу слід зазначити, що одним із фундаментальних принципів трудового права України є принцип « сумніви на користь працівника» ( in dubio pro operario), ключовим аспектом якого є те, що під час вирішення індивідуальних трудових спорів сумніви щодо фактів, які не вдалося чітко довести, трактуються на користь працівника як слабшої сторони правовідносин. Цей принцип покликаний забезпечити реальний захист прав працівника, збалансовуючи його інтереси з інтересами роботодавця.
Якщо при вирішенні трудового спору суд має сумніви щодо достовірності доказу( тобто сумнівається, чи відповідають відомості в ньому дійсності), він діє відповідно до принципів всебічності, повноти та об`єктивності дослідження обставин справи, оскільки частиною першої статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З метою дотримання вказаних принципів суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання представника позивача – адвоката Сірача С.В., та витребував у ДФ Житомирської міської територіальної громади №1 ДУК « Соколи Полісся» інформацію щодо періоду часу, протягом якого позивач виконував обов`язки добровольця.
На запит Житомирського апеляційного суду від 11 листопада 2025року ( вих.№ 296/13085/23/28584/2025) Добровольчим формуванням Житомирської міської ради №1 ДУК “Соколи Полісся” надано відповідь ( вих. № 261 від 19 грудня 2025 року) про те, що наказом № 2 о/с від 24 березня 2022 року ОСОБА_1 був зарахований добровольцем Добровольчого формування Житомирської територіальної громади №1 ДУК «Соколи Полісся» ТрО . 
Наказом № 4 о/с від 24 березня 2022 року ДФ ЖМТГ №1 ДУК «Соколи Полісся» ТрО ОСОБА_1 був призначений командиром відділення 3 роти. 27 березня 2022 року між ДФ ЖМТГ №1, ДУК «Соколи Полісся» ТрО та ОСОБА_1 укладений контракт.
ДФ ЖМТГ №1 ДУК «Соколи Полісся» ТрО почало проводити облік та фіксацію залучення добровольців до несення бойових чергувань після стабілізації ситуації в умовах воєнного стану та отримання відповідних розпоряджень, з жовтня 2022 року, в той час, коли ОСОБА_1 було залучено до виконання обов`язків добровольця з 1 серпня 2022 року по 12 грудня 2023року в наступні дати: серпень 2022 року: 1,6,8,11,12,19,26 ( з 10 год. до 16 год, та з 9 до 17 год.); вересень 2022 року: 2,3,9,16,23,25,30 ( з 9 год. до 16 год, та з 10 год. до 16 год.); жовтень 2022 року: 1,7( з 9 год. до 16 год та з 10 год. до 16 год.), з 10 до 11 ( доба), 14,21,25 (з 10 год. до 16 год), з 28 по 29 ( доба); листопад 2022 року: 4,10,15,19 ( з 10 год. до 16 год), з 21 по 22 ( доба); 25 – направлення сімейного лікаря до невролога; з 28 листопада по 7 грудня 2022 року – перебував на стаціонарному лікуванні; грудень 2022 року: з 8 по 9 ( доба), з 14 по 15 ( доба) 24,29 ( з 10 год. до 16 год); січень 2023 року : 6 ( з 9 год. до 16 год), з 9 по 10 ( доба), 16,21 ( з 10 год. до 16 год), з 27 по 28 ( доба); лютий 2023 року: 4 ( з 10 год. до 16 год.), з 11 по12 ( доба), 17,25,27 ( з 9 год. до 16 год. та з 10 год. до 16 год); березень 2023 року: з 2 по 3 ( доба), 6 березня – направлення сімейного лікаря до невролога, з 9 березня по 18 березня 2023 року – перебував на стаціонарному лікуванні, з 24 по 25 ( доба), 26 ( з 10 год. до 17 год), з 28 по 29 ( доба), 31 ( з 10 год. до 16 год); квітень 2023 року: з 1 по 2 ( доба), 6 ( з 10 год. до 16 год.), з 9 по 10 ( доба), з 10 квітня по 21 квітня 2023 року – навчання, щоденно з 9 год. до 18 год. ( видано сертифікат); 25 ( з 9 год. до 16 год), 29 ( з 10 год. до 16 год); травень 2023 року: з 3 по 4 ( доба), 5 ( з 10 год. до 16 год.), з 8 по 9 ( доба), 15 ( з 9 год. до 16 год.), з 19 по 20 ( доба), 27 ( з 10 год. до 16 год); червень 2023 року 1 ( з 9 год. до 17 год), з 2 по3 ( доба); з 3 червня по 19 червня 2023 року – виконував обов`язки командира 4 роти, з 20 по 21 ( доба), з 21 червня по 26 червня 2023 року – виконував обов`язки командира 4 роти; липень 2023 року : 1 ( з 10 год. до 16 год.) з 5 по 6 ( доба), з 6 по 7 ( доба), 14 ( з 10 до 16 год) з 20 по 21 ( доба), з 26 по 27 ( доба), 31 ( з 9 год. до 16 год.); серпень 2023 року: з 3 по 4 ( доба), з 5 по 6 ( доба), з 14 по 15 ( доба), з 18 по 19 ( доба), з 21 по 22 ( доба), 26 ( з 10 год. до 16 год.), 31 ( з 9 год. до 16 год); вересень 2023 року: з 1 по 2 ( доба), з 6 по 7 ( доба), з 10 по 11 ( доба), з 14 по 15 ( доба), 18 вересня – направлення сімейного лікаря до невролога; з 19 вересня по 28 вересня 2023 року – перебував на стаціонарному лікуванні, - 29 вересня по 4 жовтня 2023 року тактика застосування БПЛА; жовтень 2023 року: з 4 по 6 – відповідальний по підрозділу, з 6 по 7 ( доба), з 11 по 12 ( доба), з 20 по 21 ( доба), з 23 по 24 ( доба), з 30 по 31 ( доба); листопад 2023 року: з 4 по 5 ( доба), 11, 15 ( з 10 год. до 16 год), з 19 по 20 ( доба), з 24 по 25 ( доба), з 27 по 28 ( доба); грудень 2023 року з 3 по 4 ( доба).
Також у листі зазначено, що ОСОБА_1 залучався до виконання службових обов`язків з метою організації і контролю виконання поставлених завдань особовим складом без внесення бойового розпорядження за рішенням командира підрозділу.
ДФ ЖМТГ №1 ДУК «Соколи Полісся» ТрО підтверджує, що ОСОБА_1 на постійній основі був залучений до виконання громадських обов`язків як у робочий, так і позаробочий час, крім часу перебування на лікарняному та в день, наступний після добового чергування, в який виконував окремі розпорядження та проходив навчання, тренінги тощо.
Перебуваючи на посаді командира відділення, командира взводу, ОСОБА_1 був задіяний в діяльності підрозділу, яка полягає в участі у службових нарадах, плануванні та підведенні підсумків діяльності підрозділу, здійснення контролю за несення служби підлеглим особовим складом, участі у заняттях по бойовій, вогневій, тактичній та медичній підготовці.
Отже, в судовому засідання беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 27 березня 2022 року уклав контракт добровольця територіальної оборони з добровольчим формуванням Житомирської міської територіальної громади № 1 «Соколи Полісся» та в період до 12 грудня 2023 року виконував поставлені командиром добровольчого формування завдання в робочий час, а тому за ним зберігається право щодо нарахування середнього заробітку за місцем його роботи у Підприємстві облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" згідно з вимогами частини першої статті 119 КЗпП України.
Відповідно до розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як встановлено судом, заробіток позивача у травні 2022 року становив 24041 грн. 01 коп., у червні 2022 року 25185 грн. 82 коп. Тоді середньоденний заробіток становитиме 1230 грн. 67 коп. ((24041,01 грн. +25185,82 грн.) : 40 роб.дн.)). Період невиплати заробітної плати тривав з 19 липня 2022 року по 12 грудня 2023 року, що складає 353 роб. дні. Отже, середній заробіток за цей період складає 434426 грн. 51 коп. ( 1230,67 грн. х 353 роб. дн.).
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню заробіток у розмірі 434426 грн. 51 коп.
Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, слід зазначити наступне.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частиною 1 статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України « Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( в разі відсутності таких органів — представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Статтею 47 КЗпП України передбачений обов`язок роботодавця, зокрема, провести з працівником розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.
У частині першій статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців ( частина перша статті 117 КЗпП України).
Оскільки відповідач не виплатив ОСОБА_1 у день звільнення заборгованість по заробітній платі, він зобов`язаний сплатити середній заробіток, передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України.
Варто також зазначити, що метою законодавчого врегулювання відповідальності роботодавця за несвоєчасну виплату заробітної плати є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права на своєчасне отримання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.
Втім, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц зазначила, що за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим стосовно роботодавця, а також стосовно третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру застосовуваного судом заходу відповідальності може призводити до об`єктивно нерозумних та несправедливих наслідків.
Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати таке: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою, чи трудовим договором; період затримки ( прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають значення, та визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Матеріали справи свідчать, що з метою нарахування позивачеві середнього заробітку адміністрація відповідача зверталася до Добровольчого формування « ДУК « Соколи Полісся» ТРО» із проханням надати документи, які підтверджують той факт, що ОСОБА_1 був залучений до виконання завдань територіальної оборони саме в робочі дні та робочі години часу (відповідно до режиму роботи підприємства).
Доказів того, що такі документи були надані відповідачеві, матеріали справи не містять. Інформація про те, що позивач виконував обов`язки добровольця у робочий час ( із зазначенням дат та годин) була надана лише на запит суду.
Отже, відсутні підстави стверджувати про те, у спірних правовідносинах мала місце абсолютна бездіяльність роботодавця. 
Враховуючи вищезазначене, на користь позивача підлягає стягненню 10000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Оскільки нарахування податків на інших обов`язкових платежів є обов`язком роботодавця, сума заробітку за період з 19 липня 2022 року по 12 грудня 2023 року, а також сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначені без врахування податків та обов`язкових платежів.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.
Так, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Як зазначалося вище, відповідач не мав детальної інформації про час та період залучення позивача до виконання обов`язків добровольця ДФ Житомирської міської територіальної громади №1 ДУК « Соколи Полісся», відтак відсутні підстави для покладення на нього обов`язку щодо відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про часткове задоволення позову.
Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України покладається на відповідача та стягується з роботодавця на користь держави пропорційно задоволених позовних вимог.
Таким чином, з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" підлягає стягненню на користь держави 4344 грн. 26 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період із 19 липня 2022 року по 12 грудня 2023 року у розмірі 434426 грн 51 коп. та 10000 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ( суми середнього заробітку зазначені без врахування податків та обов`язкових платежів). 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на користь держави 4344 грн 26 коп судового збору. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 7 травня 2026 року.