Справа №442/8408/25 
Провадження №2-о/442/92/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Павлів З.С.,
 
присяжних: Старінщак Б.І., Яніва А.Є.,
 
з участю секретаря судових засідань Фіцяк А.А., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Меденицької селищної ради, особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,
встановив:
03.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_2 та призначити його її опікуном.
В обгрунтування заяви посилається на те, що він є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки бабуся через свій похилий вік, а також складний стан психічного та фізичного здоров`я потребує постійного догляду та контролю. Окрім звичних вікових змін та захворювань, які наявні у більшості людей похилого віку, таких як ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба П ст.2 ризик високий, з якими ОСОБА_2 прожила уже багато років і навчилася долати їхні наслідки за допомогою призначеного симптоматичного лікування, в липні 2021 року у його бабусі було виявлено ознаки злоякісного новоутворення правої грудної залози. 
20.07.2025 ОСОБА_2 було госпіталізовано до Дрогобицької міської лікарні №3, де її було встановлено діагноз с.50.1 СА ПГЗ, а саме дуктальна аденокарцинома ст.ІІ В Т2сNiMo. 21.07.2021 їй було проведено правобічну мастектомію по Малдену, а 02.08.2021 – виписано та скеровано на консультацію хіміотерапевта та радіолога ЛДОРЛДЦ для вирішення тактики подальшого лікування, що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого №560 від 02.08.2021.
Протягом року ОСОБА_2 зверталась за консультаціями, а також приймала лікування, призначене фахівцями Львівського онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру, а з 29.09.2022 взята на «Д» облік за місцем реєстрації проживання. 
29 січня 2024 року ОСОБА_2 було встановлено інвалідність І в групи загального захворювання по онкології (діагноз С50) та видано індивідуальну програму реабілітації інваліда №56.
На фоні постійного протиракового лікування у бабусі почав розвиватися нав?язливий страх смерті та стала проявлятися сильна тривожність, вона почала вести закритий спосіб життя, практично повністю відмовилася від спілкування з іншими людьми, а більшість часу проводила сидячи наодинці. Оксана Михайлівна більшість часу проводила бездіяльно, перестала включатися в трудові процеси та брати участь у веденні домашнього господарства.
З часом вони стали помічати у неї різке погіршення пам?яті, його баба не лише пам?ятала повсякденних події, на зразок, чи випила ліки, що їла на сніданок, який сьогодні день чи число місяця, але й більш суттєві події. З часом вона стала скаржитися на часті та сильні болі голови, запаморочення, погіршення або відсутність сну. У спілкуванні з ним та оточуючими вона стала безініціативною, втратила інтерес до нього, не відповідала на поставлені запитання, а якщо і відповідала, то мляво та неохоче. Вважає, що такі зміни у поведінці його бабці стали загрозливими для її життя, оскільки вона практично повністю стала безпорадною, не обслуговує себе на побутовому рівні, мало пересувається, не здатна самостійно приймати необхідні ліки та їжу, а її стан стає все більш розгубленим та тривожним.
3 огляду на описане вище погіршення фізичного, а головне - психічного стану ОСОБА_2 , було прийнято рішення звернутися на консультацію до лікаря-психіатра.
Відповідно до консультативного висновка спеціаліста від 20.10.2025 №282 ОСОБА_2 було встановлено діагноз F07.8. - Інші органічні розлади особистості та поведінки внаслідок захворювання, травми та дисфункції головного мозку з вираженими емоційно-вольовими розладами, різким когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією, частковою втратою навиків самообслуговування.
Внаслідок описаного вище стану здоров?я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами ОСОБА_2 є недієздатною, має обмеження життєдіяльності, позбавлена здатності самостійно пересуватися, орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку; обслуговувати себе на побутовому рівні, вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування, а й постійної сторонньої допомоги та контролю, які він їй забезпечує.
У зв?язку із тим, що ОСОБА_2 , не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, вона не може самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, що ставить під загрозу її життя та здоров’я, а також реалізацію її охоронюваних законом прав та законних інтересів. 
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 28.11.2025.
На підставі ухвали суду від 28.11.2025 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Львів вул.Кульпарківська 95), провадження у справі зупинено.
23.03.2026 на адресу суду надійшов висновок експертизи. 
Згідно з ухвалою суду від 24.03.2026 провадження в справі відновлено, призначено розгляд справи на 16.04.2026. 
16.04.2026 розгляд справи відкладено за клопотанням заявника на 20.05.2026.
Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задоволити. Додатково суду пояснив, що вже більше року проживає з бабусею, яка, на жаль, є психічнохворою та потребує постійного стороннього догляду. Інших осіб, які б могли здійснювати опіку на бабусею – немає. 
В судовому засіданні в режимі відеозв`язку була присутня ОСОБА_2 , оскільки її фізичний та психічний стан здоров`я не дозволяє взяти безпосередню участь в судовому засіданні. 
Представник особи, щодо якої розглядається дане питання адвокат Лучків А.В. в судовому засіданні заяву підтримав, Контактував зі своєю довірителькою. Зазначив, що ОСОБА_2 дійсно потребує постійної опіки. Переконався, що між нею та заявником є дуже добрі і довірчі стосунки. 
Представник Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з приводу задоволення заяви покладається на думку суду. Водночас надали в розпорядження суду рішення виконавчого комітету, яким затверджено подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 . Дане стверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , згідно з яким його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копією витягу з «Дії» Акту про запис про шлюб №00023423096 згідно з яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) уклали шлюб 04.02.1995; Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серія НОМЕР_2 , згідно з яким її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . 
Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади №2025/015628213 від 23.10.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
З Пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 убачається, що ОСОБА_2 є пенсіонеркою за віком, інвалідом І групи загального захворювання. 
З представленої суду медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 хворіє. 
У відповідності до Висновку експерта за результатами судово-психіатричної експертизи №374 від 16.03.2026 ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у формі деменції змішаного типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_2 не здатна правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази. 
Відповідно до ч.1ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.
Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над нею слід встановити опіку.
Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що її необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.
Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок кореспондується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23).
Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи №545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №496/4271/16-а (провадження №11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , вони разом проживають, заявник піклується про бабусю. 
Крім цього, оскільки заявник ОСОБА_1 , просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , тобто надав на те свою передбачену у ст.63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено.
Рішенням виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області №63 від 22.04.2026 затверджено подання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном своєї бабусі ОСОБА_2 . 
З вказаного вище подання вбачається, що опікунською радою виконавчого комітету Меденицької селищної ради при призначенні ОСОБА_1 опікуном над своєю бабусею – ОСОБА_2 враховано те, що ОСОБА_2 проживає в с.Ролів Дрогобицького району Львівської області у будинку з усіма комунальними зручностями, є усі засоби для повноцінного проживання. ОСОБА_2 проживає разом зі своїм внуком ОСОБА_1 . Чоловік – ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ОСОБА_2 є ще дочка – ОСОБА_4 , яка постійно працює і не може здійснювати догляд за своєю матір`ю. ОСОБА_2 має ще сина – ОСОБА_8 , 1982 року народження, який проживає в Харківській області та сина – ОСОБА_9 , 1977 року народження, який проживає за кордоном та не можуть здійснювати догляд за свою матір`ю. Дане питання слухалось на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Меденицької селищної ради 2104.2026. З метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , а також враховуючи ту обставину, що інших родичів, які мають змогу опікуватися нею, немає, опікунська рада виконавчого комітету Меденицької селищної ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над своєю бабусею – ОСОБА_2 3у випадку визнання її недієздатною. 
Крім цього, суд враховує те, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном  ОСОБА_2 немає.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання  ОСОБА_2 недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки та, з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та в такому обґрунтовано, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2  відповідатиме якнайкращими інтересами останньої.
За замістом ч.2 ст.299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави. 
Керуючись ст.ст.305-309 ЦПК України, ст.ст.22-23 СК України, - 
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Меденицької селищної ради, особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задоволити. 
Визнати  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – недієздатною. 
Встановити опіку над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.

Присяжні: Старінщак Б.І.

Янів А.Є.