УХВАЛА

03 липня 2026 року 
м. Київ

справа №320/13008/26
адміністративне провадження № П/990/267/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого-судді: Мацедонської В.Е., 
суддів -Білак М.В., Кашпур О.В., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А., 
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя в особі дисциплінарного інспектора Кабанця Олексія Олексійовича про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі також позивач) з позовом до Вищої ради правосуддя в особі дисциплінарного інспектора Кабанця Олексія Олексійовича, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати ухвалу дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя Кабанця Олексія Олексійовича від 20 березня 2026 року №714/0/18-26 про залишення без розгляду та повернення його дисциплінарної скарги вх. №С-795/19/7-26;
- зобов`язати Вищу раду правосуддя повторно розглянути дисциплінарну скаргу ОСОБА_1 (вх. №С-795/19/7-26) по суті відповідно до вимог Закону України «Про Вищу раду правосуддя».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року адміністративну справу №320/13008/26 передано за підсудністю до Верховного Суду. 
30 червня 2026 року матеріали указаної справи надійшли до Верховного Суду як суду першої інстанції.
Перевіряючи наявність передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підстав для відкриття провадження у справі, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з матеріалів, до Вищої ради правосуддя за вхідним №С-795/19/7-26 від 16 березня 2026 надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_1 на дії суддів Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О. та Літвінової І.А. 
Ухвалою від 20 березня 2026 року №714/0/18-26 дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя Кабанця Олексія Олексійовича за результатом розгляду дисциплінарної скарги, матеріалів попередньої перевірки залишено без розгляду та повернуто скаржнику дисциплінарну скаргу стосовно суддів Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О. , Літвінової І.А .
Не погоджуючись з прийнятим дисциплінарним інспектором Вищої ради правосуддя Кабанцем Олексієм Олексійовичем рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити певні дії.
Положеннями статті 131 Конституції України визначено, що в Україні діє Вища рада правосуддя.
Відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи для забезпечення розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів і прокурорів.
Органом Вищої ради правосуддя для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів є Дисциплінарні палати, які утворюються з числа членів Ради (стаття 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», стаття 26 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
Стаття 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» унормовує, що дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.
Дисциплінарне провадження розпочинається після отримання Вищою радою правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарної скарги), поданої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя чи за зверненням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.
Дисциплінарне провадження включає:
1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи;
2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності;
3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.
Як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 реалізував своє право на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії суддів Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О. та Літвінової І.А. , у якій навів факти, що свідчили, на його думку, про вчинення суддями дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним інспектором Вищої ради правосуддя Кабанцем Олексієм Олексійовичем прийнято рішення за результатом розгляду дисциплінарної скарги щодо залишення без розгляду та повернення скаржнику його дисциплінарної скарги стосовно суддів Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О. , Літвінової І.А.
Звертаючись з цим позовом до Вищої ради правосуддя, позивач фактично не погоджується з рішенням дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя Кабанця Олексія Олексійовича про залишення без розгляду та повернення скаржнику його дисциплінарної скарги.
Частина друга статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів, які мають своїм завданням справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 22, частини першої статті 266 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо законності актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, а також законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.
Зазначеним нормам процесуального закону кореспондують приписи частини першої статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», згідно з якою, рішення Вищої ради правосуддя може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Підстави для повернення дисциплінарної скарги унормовані статтею 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», однією з яких є те, що дисциплінарна скарга містить виражені у непристойній формі висловлювання або висловлювання, що принижують честь і гідність будь-якої особи (пункт 4 частини першої).
Водночас, у частині четвертій цієї статті вказано, що рішення про повернення дисциплінарної скарги має бути вмотивованим та оскарженню не підлягає.
Виходячи з наведеного, оскаржувана ухвала дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя Кабанця Олексія Олексійовича від 20 березня 2026 року №714/0/18-26 про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги ОСОБА_1 не може бути самостійним предметом судового розгляду.
Незгода позивача (на якій ґрунтуються позовні вимоги у цій справі) з ухвалою дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя, якою дисциплінарну скаргу залишено без розгляду та повернуто скаржнику, не створює для нього можливості її перегляду в судовому порядку, зокрема й обставин, покладених в основу її змісту, з огляду на імперативну законодавчу заборону такого оскарження.
Водночас зазначена заборона не позбавляє скаржника права повторно звернутися до ВРП з дисциплінарною скаргою щодо того самого судді, оформивши її відповідно до вимог закону.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в подібних процесуальних правовідносинах, зокрема, у постановах від 11 вересня 2025 року у справі № 990/212/25, від 02 жовтня 2025 року у справі № 320/24274/25, так само виснувавши, що ухвала Дисциплінарної палати ВРП про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги не може бути самостійним предметом судового розгляду.
Разом з тим, частиною п`ятою статті 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, що рішення про повернення дисциплінарної скарги на вимогу члена Дисциплінарної палати, який не згодний з таким рішенням, або на вимогу дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя - доповідача передається для розгляду та остаточного ухвалення рішення до Вищої ради правосуддя у пленарному складі. У такому разі Вища рада правосуддя розглядає питання на пленарному засіданні без виклику судді та скаржника і ухвалює рішення про повернення дисциплінарної скарги або про скасування такого рішення Дисциплінарної палати, передає таку скаргу Дисциплінарній палаті для розгляду питання про відкриття або про відмову у відкритті дисциплінарної справи.
При цьому, суд звертає увагу на те, що положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя», зокрема статтями 51 та 52, визначено, що оскарженню до Вищої ради правосуддя підлягає рішення її дисциплінарного органу, прийняте за результатами розгляду скарги на дії судді по суті, при цьому право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення, скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.
Отже, позивач, хоч і наділений правом подати скаргу на дії судді та ініціювати в такий спосіб дисциплінарне провадження, але не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникають у зв`язку з вирішенням питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Оцінювати дії судді під час виконання посадових обов`язків має право лише Вища рада правосуддя, рішення якої щодо притягнення чи відмови у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності створюють юридичні наслідки для такого судді, а не для скаржника. Тому правом на оскарження дій/рішень Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, наділені лише суб`єкти цього провадження в порядку, передбаченому законом.
Наведене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постановах від 22 квітня 2021 року у справі №9901/384/20 та від 09 червня 2026 року у справі №990/130/16.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Суд зауважує, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, затим, оскільки спір, за вирішенням якого звернувся позивач, не підлягає судовому розгляду, тому суд не зазначає, до юрисдикції якого суду віднесено його вирішення.
Відповідно до вимог частини другої статті 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.
Керуючись статтями 22, 170, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя в особі дисциплінарного інспектора Кабанця Олексія Олексійовича про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

О. В. Кашпур

Ж. М. Мельник-Томенко 

С. А. Уханенко