Справа № 404/6590/25 
Номер провадження 1-кп/404/197/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року Фортечний районний суд м.Кропивницького у складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 ,
при секретарі     ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №12025121130000327 про обвинувачення 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного на військову службу до лав ЗСУ за мобілізацією та проходив службу на посаді курсант 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше судимого:
- 10.04.2024 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю учасників судового провадження: 
прокурорів     ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого     ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.11.2024 року був призваний по мобілізації на військову службу до лав ЗСУ та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , чим набув статус військовослужбовця - особи, які проходять військову службу та в подальшому 02.12.2024 року ОСОБА_3 був направлений до 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 . Після чого, "12" грудня 2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, з 26.11.2024 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця – особи, який проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку – проходження військової служби за призовом.
Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Так, 20.05.2025 близько 12:20 год. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Героїв-земляків (колишня вулиця Короленка), буд. 26 на зупинці громадського транспорту, зберігав при собі таблетку білого кольору, яка заборонена у вільному обігу на території України та являється психотропною речовиною та в подальшому психотропному речовину зберігав у правій кишені власної курточки в яку був одягнутий. 
В подальшому, 20.05.2025 о 12:20 год. по вулиці Героїв-земляків (колишня вулиця Короленка), буд. 26 на зупинці громадського транспорту в м. Кропивницькому працівниками поліції був зупинений громадянин ОСОБА_3 у якого під час поверхневої перевірки згідно ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», у правій кишені власної куртки чорного кольору в яку він був одягнутий, виявлено та в подальшому під час огляду місця події вилучено одну таблетку білого кольору, що віднесена до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. 
Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 20.05.2025 близько 12:20 год. перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Героїв-земляків (колишня вулиця Короленка), буд. 26 на зупинці громадського транспорту, зберігав при собі таблетку білого кольору. Підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин без мети збуту.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, характеризується позитивно, осудний, не одружений, на обліках в лікарнях не перебуває, вчинив злочин в період іспитового строку. 
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та повне визнання вини.
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, вчинив кримінальний проступок в період іспитового строку, суд вважає за можливе попередження вчинення нових злочинів та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.
Беручи до уваги те, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2024 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.
Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, але враховуючи призначене покарання та встановлення судом обставин, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та вважає за необхідне покласти на обвинуваченого виконання обов`язків, які випливають із положень ст.194 КПК України. 
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на обвинуваченого на вказаний період наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Речові докази: диски – зберігати в матеріалах кримінального провадження; наркотичний засіб – знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 2 674 грн. 20 коп.
Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Фортечний районний суд м.Кропивницького протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фортечному районному суді м.Кропивницького копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя            ОСОБА_1