Справа № 127/39948/25
Провадження 2/127/9530/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 16.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 565954, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 1400 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Позивач зазначає, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, однак відповідач належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 12026 грн, з яких: 1400 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10626 грн - заборгованість за процентами. Позивач також указує, що 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, за яким позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 565954 від 16.01.2023. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Також цією ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд установив, що 16.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 565954 про надання споживчого кредиту. 
Відповідно до п. 1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Згідно з п. 1.2 договору Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту, тобто загальний розмір кредиту, складає 1400 грн, тип кредиту - кредит.
Згідно з п. 1.4 договору строк кредиту становить 210 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору.
Відповідно до п. 1.4.1 договору у споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.
Згідно з п. 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,2 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.
Згідно з п. 1.6 договору метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби.
Відповідно до п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 103110,35 % річних.
Згідно з п. 1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 12488 грн.
Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 2.2 договору Товариство перераховує споживачу кошти протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 16.01.2023 року або 17.01.2023 року. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок кредитних коштів у день укладення договору, а у наступний календарний день ці платежі підлягають коригуванню шляхом зменшення дати повернення кредиту, строк кредиту починається з моменту надання коштів.
Згідно з п. 2.4 договору кредит вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту за реквізитами, зазначеними у п. 2.1 договору.
Відповідно до п. 2.5 договору кредит вважається погашеним у день отримання Товариством коштів у погашення заборгованості за кредитом.
Згідно з п. 3.1 договору проценти, які нараховуються за договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Відповідно до п. 4.4 договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені у разі наявності та інші платежі, передбачені договором.
Згідно з п. 5.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюється згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного п. 5.3 договору.
Відповідно до п. 6.4 договору у випадку невиконання або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач повинен сплатити Товариству штраф. Водночас позивач не заявляє до стягнення штраф, пеню чи інші штрафні санкції.
Згідно з п. 9.2 договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Відповідно до п. 9.6 договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони Товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, створеним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону.
Договір № 565954 від 16.01.2023 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 16.01.2023 о 15:09:59.
Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 565954 від 16.01.2023, містить графік платежів, також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 16.01.2023.
У додатку № 1 зазначено, що графік платежів розраховується виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. У поясненнях до таблиці вказано, що всього сума платежів за розрахунковий період складає 12488 грн, всього сума процентів за користування кредитом - 11088 грн, реальна річна процентна ставка - 103110,35 % річних, загальна вартість кредиту - 12488 грн.
Разом з цим у самому договорі сторони безпосередньо погодили строк кредиту 210 днів, а стандартна процентна ставка 2,2 % на день застосовується саме у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору. Крім того, умовами договору передбачено відсутність у споживача права продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту.
До матеріалів справи позивач долучив паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, надану споживачу до укладення договору про споживчий кредит. 
Також позивач надав інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, у якому зазначено, що ОСОБА_1 підтвердив, що повідомлення передано ТОВ «Селфі Кредит» на його фінансовий номер телефону 16.01.2023 о 15:09, а також зазначив про розуміння можливих наслідків невиконання умов договору, обробку персональних даних, можливість передачі інформації третім особам у випадку прострочення заборгованості.
Відповідно до довідки про ідентифікацію, особу позичальника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ідентифіковано під час укладення договору № 565954 від 16.01.2023. У довідці зазначено одноразовий ідентифікатор К072, час відправки ідентифікатора позичальнику - 16.01.2023, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, - 380962477554.
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» вих. № 20251020-4185 від 20.10.2025, між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про організацію переказу грошових коштів. У межах виконання зазначеного договору ТОВ «Пейтек» 16.01.2023 о 15:11:29 успішно перерахувало кошти у сумі 1400 грн на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» за номером транзакції в системі ТОВ «Пейтек» 80a8ab3b-8f98-445a-be0a-a141c305854, номером транзакції в системі ТОВ «Селфі Кредит» d5d5cb19c829918b9964ae00b95cfbc, Session ID 01893456513, банк-еквайр АТ «ПУМБ», дата ініціювання платежу 2023-01-16 15:11:29, дата та час виконання платежу 2023-01-16 15:11:23. Призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 5457082296772663.
На виконання ухвали суду від 29.12.2025 АТ КБ «ПриватБанк» листом від 05.01.2026 № 20.1.0.0.0/7-260105/98572-БТ повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у банку емітовано картку № НОМЕР_3 , а також зазначено рахунок IBAN НОМЕР_4 . Банк також повідомив, що по рахунку НОМЕР_3 було зарахування коштів на суму 1400 грн від 16.01.2023.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою зроблено висновок про те, що банківська виписка підтверджує проведені за рахунком операції.
Отже, матеріали справи підтверджують, що первісний кредитор перерахував відповідачу кредитні кошти у сумі 1400 грн на платіжну картку, яку АТ КБ «ПриватБанк» емітував на ім`я відповідача.
Суд також установив, що 01.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1.
Згідно з договором факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 565954 від 16.01.2023.
На підтвердження переходу права вимоги позивач надав договір факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024, додатки до нього та витяг з реєстру боржників, у якому зазначено відповідача та кредитний договір № 565954.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 565954 від 16.01.2023 заборгованість відповідача становить 12026 грн, з яких 1400 грн - тіло кредиту, 10626 грн - проценти.
Із розрахунку заборгованості встановлено, що позивач врахував сплату відповідачем 462 грн у рахунок процентів. Водночас проценти в розмірі 10626 грн у розрахунку визначені виходячи із загальної суми процентів 11088 грн, зменшеної на суму сплачених процентів 462 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона - боржник - зобов`язана вчинити на користь другої сторони - кредитора - певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які закон визначає як істотні або які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін сторони мають досягти згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо закон не встановлює вимоги щодо форми договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа - кредитодавець - зобов`язується надати грошові кошти - кредит - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо договір або закон не встановлює інше.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо договір або закон не встановлює інше.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона - фактор - передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони - клієнта - за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи - боржника.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, які встановлює цей Кодекс. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на таке.
Позивач підтвердив факт укладення 16.01.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 договору № 565954 про надання споживчого кредиту, факт підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, факт перерахування кредитних коштів у сумі 1400 грн на платіжну картку, належну відповідачу, а також факт переходу права вимоги до позивача.
Відповідач доказів повернення тіла кредиту, сплати процентів у повному обсязі або заперечень проти позову до суду не подав.
Тому вимога позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 1400 грн є доведеною та підлягає задоволенню.
Водночас суд не погоджується з розрахунком процентів у заявленому позивачем розмірі 10626 грн.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Водночас право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 розмежовано проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами та проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Проценти за користування кредитом - це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту та є платою за правомірне користування коштами; порядок їх сплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Натомість проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами пов`язані з простроченням виконання грошового зобов`язання і регулюються ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Тобто після закінчення строку кредитування або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту змінюється правова природа зобов`язання: договірні проценти за правомірне користування кредитом більше не нараховуються, а права кредитора в охоронних правовідносинах можуть забезпечуватися положеннями ст. 625 ЦК України, якщо відповідні вимоги заявлені.
Велика Палата Верховного Суду також виходить із того, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом, тобто за можливість позичальника правомірно не повертати кредитору борг протягом погодженого строку кредитування. Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
У цій справі сторони в п. 1.4 договору погодили строк кредиту 210 днів, а в п. 1.5.1 договору - стандартну процентну ставку 2,2 % на день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору.
Матеріали справи не містять доказів продовження строку кредитування, строку виплати кредиту або укладення сторонами додаткового договору про продовження таких строків. Навпаки, п. 1.4.1 договору прямо передбачає, що у споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором.
Суд також ураховує, що договір укладено 16.01.2023, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ. Матеріали справи не містять доказів продовження строку дії договору, строку кредитування або строку виплати кредиту після набрання чинності цим Законом. Тому підстав для застосування до цього договору обмежень максимальної денної процентної ставки, запроваджених Законом № 3498-ІХ для договорів, строк дії яких продовжено після набрання ним чинності, суд не встановив.
Разом з тим проценти за користування кредитом можуть бути стягнуті лише в межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто за 210 днів.
Позивач визначив проценти у розмірі 10626 грн виходячи з нарахування процентів у загальному розмірі 11088 грн та зменшивши цю суму на сплачені відповідачем 462 грн. Проте нарахування 11088 грн процентів виходить за межі погодженого сторонами строку кредиту 210 днів.
З урахуванням суми кредиту 1400 грн та стандартної процентної ставки 2,2 % на день розмір процентів у межах строку кредитування становить: 1400 грн ? 2,2 % ? 210 днів = 6468 грн.
Із розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач сплатив 462 грн у рахунок процентів, тому до стягнення підлягають проценти у розмірі: 6468 грн - 462 грн = 6006 грн.
Тому вимога про стягнення процентів підлягає задоволенню частково - у розмірі 6006 грн. У частині стягнення процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 565954 про надання споживчого кредиту від 16.01.2023 у загальному розмірі 7406 грн, з яких: 1400 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6006 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України, суд враховує, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження за відсутності сторін, позов задоволено частково (на 61,58%) тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково на 61,58%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1491,71 грн.
Керуючись вимогами статей 12, 13, 76, 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №565954 про надання споживчого кредиту від 16.01.2023 у загальному розмірі 7406 (сім тисяч чотириста шість) гривень, з яких: 1400 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6006 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1491,71 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк