ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 травня 2026 року
м. Харків
справа № 638/6779/23
провадження № 22-ц/818/1300/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Тичкової О.Ю., Пилипчук Н.П.
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс інвестмент енд менеджмент груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент енд менеджмент груп» на рішення Шевченківського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2025 року , постановлене суддею Штих Т.В.,
в с т а н о в и в :
У червні 2023 року ТОВ «Алекс інвестмент енд менеджмент груп» звернулось до суду із позовом, в якому просило:
?визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/2 частку та ОСОБА_1 - 1/2 частку, та як наслідок встановити факт прийняття спадщини за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в рівних частинах (по 1/4 частці) на спадкове майно, що залишилося після його смерті у вигляді квартири, загальною площею 43,1 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
?в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором N? ML 702/583/2008 від 17 січня 2008 року у загальному розмірі 1 573 820,73 гривень, у тому числі: за основною сумою боргу за фінансовим кредитом складає - 265759,33 грн.; - проценти за користування кредитом - 72 696,73 грн.; - пеня - 1 235 364,67 грн. на користь ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (адреса: 61105, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 181, офіс 12, Код ЄДРПОУ 40935281, IBAN: НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк») звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 43,1 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить 1/2 частка ОСОБА_1 ,1/4 частка та частка ОСОБА_3 шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс інвестмент енд менеджмент груп» залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ТОВ «Алекс інвестмент енд менеджмент груп» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що спадкоємцями ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 першої черги за законом у відповідності до положень ст.1261 ЦК України є ОСОБА_6 (дружина спадкодавця) та ОСОБА_3 (донька спадкодавця), що підтверджено матеріалами спадкової справи. Суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що спадкоємець ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини була неповнолітня, а тому відповідно до вимог ст. 1268ЦК України вважається такою, що її прийняла не залежно від місця її проживання. суд першої інстанції не пврахував, що до відповідачки ОСОБА_3 (донька спадкодавця) перейшли зобов`язання спадкодавця за Договором іпотеки у межах вартості спадкового майна. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в силу вимог ЦК України строки давності перервалися у 2021 році зверненням до суду кредитора - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом до Іпотекодавців про звернення стягнення на предмет іпотеки. В той же час в основу рішення суд першої інстанції поклав преюдеційні факти встановлені рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2022 по справі № 638/10215/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак при цьому, не звернув уваги на те, що звернення до суду кредитора із позовом в силу ЦК України є підставою для переривання строку позовної давності. У лютому 2023 року в ході проведення переговорів з майновим поручителем, ОСОБА_7 повідомила ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» про смерть ОСОБА_4 . 06.03.2023 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» нотаріусу була направлена претензія з кредиторськими вимогами до можливих спадкоємців. Строк пред`явлення вимоги кредитора не є порушеним.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367ЦПКУкраїни - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями ОСОБА_4 , оскільки не має доказів їх спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, також не має доказів того, що вони звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тому суд відмовив в задоволенні позовних вимог ТОВ «Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як в частині звернення стягнення на предмет іпотеки так і в частині розподілу часток у спільному сумісному майні. Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2014 у справі № 638/1268/14-ц з ОСОБА_4 було стягнуто заборгованість за кредитним договором, таким чином, первісний кредитор достеменно довідався про порушення свого права, що відповідно до частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу позовної давності для вимоги про звернення стягнення на заставлене майно. Отже, трирічний строк позовної давності за вимогою до іпотекодавця ОСОБА_1 сплив 29 травня 2017 року, тоді як позов у цій справі пред`явлено лише 28 червня 2023 року, тобто поза межами встановленого законом строку на звернення до суду за захистом порушеного права.
Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 17.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № МL-702/583/2008.
Відповідно до п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 кредитного договору, повернення відповідно частини кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів. Сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині (пункт 1.9 кредитного договору). При цьому сторони передбачили, що зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути виконане позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідної вимоги (пункт 1.9.1) (а.с.8-11).
23.01.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 був укладений договір іпотеки № PML-702/583/2008, відповідно до умов якого останні зобов`язалися відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання за Кредитним договором.
Відповідно до п. 3.1 договору іпотеки, предметом іпотеки є - квартира, загальною площею – 43,1 кв. м., житловою площею – 26,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить іпотекодавцям по 1/2 частки кожному і Іпотекодавців на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.02.2007 року, номер витягу 13537996, за №17804468, номер запису П-1-45857.
Згідно з п. 6.2. договору іпотеки, Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати боржником позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення будь-якого із зобов`язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України.
29.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до статей 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України , було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля № б/н.
Згідно з вказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № МL-702/583/2008 від 17.01.2008 року щодо боржника ОСОБА_4 (а.с. 16-22).
29.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за р. № 5822, за яким Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за іпотечним договором № РМL-702/583/2008 від 17.01.2008 року щодо майнового поручителя боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.23-24).
Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № МL-702/583/2008 від 17.01.2008 року, та за іпотечним договором № РМL-702/583/2008 від 17.01.2008 року до Боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Оскільки ОСОБА_4 умови кредитного договору належним чином не виконувались, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2014 у справі № 638/1268/14-ц, позовні вимоги ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № МL-702/583/2008 від 17.01.2008 у розмірі 1573820,73 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 3654, 00 грн.
ТОВ «Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп» набуло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки на підставі Договору факторингу № 14-1/07/2022 від 14 липня 2022 року та договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідченим нотаріусом 14.07.2022.
Звертаючись до суду із позовом, позивач наголошував, що позичальник ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Відповідно до даних останньої анкети позичальника, він був у шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мав доньку ОСОБА_3 . 
06.03.2023 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» була направлена претензія з кредиторськими вимогами до можливих спадкоємців. 06.03.2023 року на претензію ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. заведена спадкова справа № 27/2023 за номером у спадковому реєстрі 70353103. Станом на 13.09.2020 року, тобто на день смерті іпотекодавця, заборгованість за кредитним договором становила 1 573 820,73 грн., з яких: за основною сумою боргу за фінансовим кредитом складає 265 759,33 грн.; проценти за користування кредитом 72 696,73 грн.; пеня 1235 364,67 грн.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно норм частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з положеннями статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю особи боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є пересічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Як убачається із спадкової справи №27/2023 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_4 з 18.10.2011 року перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.150)
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.152 т.1)
06.03.2023 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» була направлена претензія з кредиторськими вимогами до можливих спадкоємців.
06.03.2023 року на претензію ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. заведена спадкова справа № 27/2023 за номером у спадковому реєстрі 70353103.
Після смерті ОСОБА_4 за місцем відкриття спадщини до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися.
Згідно довідки з реєстру територіальної громади ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 . (а.с.32).
З 01.04.2009 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з реєстру територіальної громади (а.с.31).
Також у квартирі був зареєстрований ОСОБА_4 . 
Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .
Як убачається зі змісту договору іпотеки № PML-702/583/2008, предметом іпотеки є – квартира АДРЕСА_3 .
Зазначена вище квартира належала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/2 частки кожному на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.
Отже спадкове майно складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 .
Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину, яка складається з 1/2 частини квартири, яка за життя належала ОСОБА_4 на підставі ст. 1268 ЦК України.
Висновок суду першої інстанції про недоведеність, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями ОСОБА_4 , оскільки немає доказів їх спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, не відповідає вимогам закону та суперечить матеріалам справи.
Щодо заявлених відповідачами строків позовної давності судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Початок перебігу позовної давності визначається у статті 261 ЦК України.
Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.
Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2014 у справі № 638/1268/14-ц, позовні вимоги ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» задоволені, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № МL-702/583/2008 від 17.01.2008 у розмірі 1573820,73 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 3654, 00 грн.
Строк позовної давності у даних правовідносинах почався з часу набрання законної сили заочним рішенням суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором, а саме з 28.06.2014 року.
Отже трирічний строк позовної давності за вимогами сплив 28 червня 2017 року, тоді як позов у цій справі пред`явлено лише 28 червня 2023 року, тобто поза межами встановленого законом строку на звернення до суду за захистом порушеного права.
Щодо доводів апеляційної скарги про переривання строків давності, оскільки був поданий позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, судова колегія зазначає наступне.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2022 по справі № 638/10215/21 позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № ML-702/583/2008 від 17.01.2008 року у розмірі 1 573 820,73 грн. (у тому числі: 265 759,33 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 72 696,73 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам, 1 235 364,67 грн.- пеня) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ІК 36789421) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб?єктом оціночної діяльності на час проведення торгів щодо відчуження предмету іпотеки. Передано предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами.
З даним позовом первісний кредитор звернувся у липні 2021 року. Проте на час звернення із даним позовом, строк позовної давності у спірних правовідносинах сплинув, а саме 28 червня 2017 року.
Звернення до суду із позовом до боржника після спливу строку позовної давності не свідчить про переривання такого строку.
Статтею 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.  Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Позивач у 2014 році звернувся до боржника із позовом про стягнення всієї суми заборгованості, таким чином скористався наданим йому правом на захист.
Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на те, що лише 14 липня 2022 року набув право вимоги, вважає, що строки переривались.
Щодо укладення договору факторингу від 14 липня 2022 року, суд зазначає, що такий правочин є відступленням права вимоги та заміною сторони-кредитора у зобов`язанні. 
Відповідно до положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 
На момент відступлення права вимоги новий кредитор ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп", набув право вимоги, строк позовної давності за якою вже сплив. 
Заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення позовної давності та не може відновити чи перервати строк, який закінчився.
Таким чином ТОВ «Алекс Інвестмент енд менеджмент груп» пропущено строк позовної давності.
Тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з вищевказаних мотивів.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-
постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент енд менеджмент груп» - задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2025 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:         О.Ю. Тичкова
Н.П. Пилипчук