КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року Київ № 320/11608/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу 
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
І. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 22.02.2024 № 0063510708 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 13742597,00 грн.
II. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позов обґрунтовано протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки порушень вимог податкового законодавства позивачем вчинено не було. Стверджувала порушення відповідачем процедурних порушень під час проведення фактичної перевірки, оскільки з акта перевірки та наказу від 09.01.2024 № 70к не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків позивачем тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримано Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, що стала у подальшому підставою для проведення фактичної перевірки. 
Зазначено, що у наказі від 09.01.2024 № 70к відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилань на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено, у рамках яких заходів Головне управління ДПС у Вінницькій області встановлено невідповідність діяльності позивача; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. У самому наказі про призначення перевірки, податковий орган не конкретизує суть порушення. Тож, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, податковий орган лише обмежився посиланням на норми чинного законодавства, у тому числі норми Податкового кодексу України, яким визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, але, при цьому, відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність перевірки, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатись із підставою проведення перевірки.
На переконання позивача, контролюючим органом фактично було перевищено повноваження, надані йому законом під час фактичної перевірки.
Відповідач проти позову заперечував, надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що контролюючим органом правомірно проведено перевірку позивача, за результатами якої встановлені порушення вимог податкового законодавства. 
Зазначили, із посиланням на правову позицію, викладену Верховним Судом у його постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23, що якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, який містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним. Таким чином, на переконання відповідача, наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 09.01.2024 № 70к про проведення фактичної перевірки винесений відповідно до норм чинного законодавства. 
На переконання відповідача, перевірка проводилась правомірно, оскільки дії посадових осіб контролюючого органу здійснені в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а перевірка обліку товарних запасів, входить до предмету перевірки дотримання вимог Закону № 265. Стверджували ненадання позивачем первинних документів, на підставі яких зроблено запис у Формі ведення обліку товарних запасів, без зазначення найменування товарів, кількості таких товарів та їх вартості. 
Інші доводи відповідача зводяться до правомірності дій контролюючого органу під час здійснення перевірки та, як наслідок, і оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, від представника позивача - також надійшли додаткові пояснення.
III. Процесуальні дії суду у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024, головуючим визначено суддю ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 02.04.2024 (суддя ОСОБА_2.) позов залишено без руху.
Ухвалою суду від 24.06.2024 (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.05.2024.
29.05.2024 підготовче засідання відкладено до 24.06.2024.
24.06.2024 підготовче засідання відкладено до 19.08.2024.
Ухвалою суду від 19.08.2024 (суддя ОСОБА_2 ) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.2024.
23.09.2024 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатність судді ОСОБА_2 . Чергове засідання призначено на 11.11.2024.
11.11.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.01.2025.
15.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву. Зазначено, що про чергове засідання сторони будуть повідомлені додатково.
З огляду на звільнення судді ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, проведено повторний автоматизований розподіл цієї справи, за результатами якого 28.02.2025 головуючим визначено суддю Леонтовича А.М.
Ухвалою суду від 06.03.2025 справу прийнято до провадження судді Леонтовича А.М. за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.04.2025.
03.04.2025 суд протокольною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.05.2025.
13.05.2025 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з відсутністю Інтернету. Чергове засідання призначено на 09.06.2025.
09.06.2025 у судовому засідання оголошено перерву до 17.07.2025.
17.07.2025 у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін та їхню думку, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. 
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_1 є платником податків, перебуває на обліку в органах державної податкової служби та зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 22.08.2023, про що в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом: 3198901709 міститься відповідний запис. Адресою місцезнаходження є: 07541, Київська обл., Броварський район, м. Березань, вул. Хмельницького Б., буд. 89-А.
Видами діяльності позивача є: 47.77 Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах (основний) 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 77.29 Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах 46.48 Оптова торгівля годинниками та ювелірними виробами 95.25 Ремонт годинників і ювелірних виробів 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Судом установлено, що позивач здійснює господарську діяльність за адресою: м. Вінниця, пр. Коцюбинського, буд. 35, магазин «Золотий Вік».
Із доданих до позовної заяви документів убачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Золотий Вік» (комітент) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (комісіонер) було укладено договір комісії від 28.09.2023 № 878, відповідно до предмета якого комісіонер на умовах, визначених цим договором і чинним законодавством України, зобов`язується укласти від свого імені та за рахунок комітента правочини з реалізації або забезпечення реалізації товарів комітента (ювелірні та побутові вироби з дорогоцінних металів, годинники, біжутерія тощо), а комітент зобов`язується прийняти надані послуги, і сплатити комісіонеру винагороду за виконання цього договору та відшкодувати вартість витрат комісіонера. Для виконання цього договору, комісіонер має право долучати третіх осіб, та укладати із ними в подальшому договори комісії на реалізацію товарів отриманих комісіонером. Комісійна винагорода, що сплачується на користь таких третіх осіб, є витратами комісіонера, та підлягає відшкодуванню комітентом на умовах цього договору. Товар, продаж якого здійснює комісіонер відповідно до умов цього договору, визначаються сторонами в актах приймання-передачі, які є невід`ємною частиною цього договору. 
Установлено, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено наказ від 09.01.2024 № 70к про проведення фактичної перевірки магазину «Золотий Вік».
Наказ винесений на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 глави 8 розділу ІІ, пункту 69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» та керуючись статтями 20, 61, 62, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІІ, із змінами та доповненнями, Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, Закону України від 21.06.2012 № 5007-VІ «Про ціни та ціноутворення», із змінами та доповненнями, Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 392-VІІ, із змінами та доповненнями, а також інших нормативних актів, контроль за дотримання яких покладено на територіальні органи ДПС, та відповідно доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області №5617/02-32-07-05 від 29.12.2023, яким наказано:
- провести фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 , з 10.01.2024 тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2023 по дату закінчення перевірки з метою упередження порушень вимог чинного законодавства з питань порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, в тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства, щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин, з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки націнки).
Головним управлінням ДПС у Вінницькій області оформлені направлення на перевірку від 10.01.2024 № 67 та № 68 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до яких встановлено, що фактичну перевірку контролюючий орган проводить з 10.01.2024 тривалістю 10 діб, метою якої є: упередження порушень вимог чинного законодавства з питань порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки). Перевірку здійснювали головні державні інспектори відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Олег Кухарчук та Сергій Баран.
У направляннях містяться відомості про пред`явлення службових посвідчень та направлення, а також вручення копії наказу від 09.01.2024 № 70к під підпис директору магазину Главацькій Ірині Олександрівні.
Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 15.01.2024 оформлено запит про надання документів (копій документів) ФОП ОСОБА_3 .
Зі змісту запиту вбачається, що на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (для документів)/підпункту 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, пунктів 85.4, 85.5 статті 85 Податкового кодексу України (для копій документів), та у зв`язку з проведенням фактичної перевірки магазину «Золотий Вік», АДРЕСА_1 , необхідно було надати у термін до 11 год. 00 хв. 18.01.2024 документи/копії документів, засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) з таких питань: документи на право власності торговельного об`єкта (оренди тощо), договір про трудові відносини з працівниками магазину, договір на охорону об`єкта, форму ведення обліку товарних запасів, накладні на товари, які знаходяться в продажу за період по 15.01.2024. Документи необхідно було надати за місцезнаходженням платника податків або за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення ГУ ДПС у Вінницькій області. Ненадання документів (копій документів) у зазначений у запиті термін тягне за собою накладення відповідальності відповідно до статті 121 Податкового кодексу України. Крім того, відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 статті 44 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважатиметься, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Запит отримано під підпис позивачем 15.01.2024.
Позивачем 18.01.2024 у відповідь на запит надіслано засобами поштового зв`язку в адресу Головного управління ДПС у Вінницькій області лист, до якого долучено наступні документи: накладні на товар, який знаходиться в реалізації (за період діяльності по 15.01.2024); накладні на внутрішнє переміщення - загалом 98 аркушів; повідомлення ДПС про прийняття на роботу працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 2-х аркушах, квитанцію № 1 на 2-х аркушах, накази про прийняття на роботу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 3-х аркушах, наказ про звільнення ОСОБА_4 на 1-му аркуші, договір про надання послуг від 14.01.2024, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на 2-х аркушах; форму ведення обліку товарних запасів на 4-х аркушах; витяг з договору оренди приміщення від 01.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 на 2-х аркушах.
За результатами перевірки було складено акт (довідка) фактичної перевірки від 19.01.2024 датою реєстрації в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання від 22.01.2024 за реєстраційним номером № 1971/02-32-07-05/ НОМЕР_1 (дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб`єкта господарювання 02.02.2024 за реєстраційним номером № 6260/10/36/07/3198901709).
Відповідно до змісту названого акта, початок перевірки 15.01.2024 о 13 год. 44 хв. магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності позивача. Перевірку здійснили головні державні інспектори ГУ ДПС у Вінницькій області Баран С.О. та Кухарчук О.О. на підставі направлень від 10.01.2024 № 67 та № 68 дійсного протягом 10 діб.
Журнал реєстрації перевірок контролюючих органів надано, вчинено запис.
Перевірка проведена на підставі статей 20, 80 Податкового кодексу України, законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Кодексу законів про працю України, та інших нормативно правових актів, що підлягають перевірці.
Перевірка проведена у присутності ОСОБА_5 - директора магазину.
В акті міститься застереження щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_6 (дата початку роботи 08.01.2024).
До перевірки надано: фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій 4000645958, дата реєстрації: 27.09.2023. Касову книгу та інші документи, а саме - форму ведення обліку товарних запасів, накладні.
Перевіркою встановлено, що господарська одиниця використовується на праві оренди на підставі договору оренди № б/н від 01.11.2023. Площа господарської одиниці 42,8 м2. 
Забезпечено можливість розрахунку у безготівковій формі за продані товари (надані послуги) та наявність банківського платіжного терміналу.
Система оподаткування - спрощена. Платник ПДВ - так. Група платника єдиного податку 3, ставка податку 5%.
Проведення розрахункової операції із застосуванням реєстратора розрахункових операцій на суму 5746,00 грн.
Надання розрахункового документа встановленої форми та змісту - надано чек № 1817650266.
Створення фіскальних звітних чеків забезпечено.
Сума готівкових коштів: на місці проведення розрахунків 8564,00 грн. Ця ж сума зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій - забезпечена.
У якості додаткової інформації про факти, встановлені в ході перевірки, зазначено, що при продажу ювелірних виробів на суму 5746,00 грн розрахункову операцію проведено через ПРРО, відповідний розрахунковий документ роздруковано та видано. На момент перевірки в торговому залі перебував охоронець ОСОБА_8 , який виконував свою трудову функцію, а саме - здійснював нагляд за покупцями в торговому залі, та охорону коштовностей, що належать ФОП ОСОБА_9 . Проведеною перевіркою вимог трудового законодавства встановлено, що ФОП ОСОБА_9 допустила до роботи охоронцем ОСОБА_8 без укладання трудового договору оформленого наказом та розпорядженням роботодавця тощо. Здійснюється торгівля ювелірними виробами не облікованими у порядку, встановленому законодавством за місцем їх реалізації. Не надано під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу на загальну суму - 13 742 597,00 грн, а саме - відсутні накладні на товар зазначений у пункті 1 Форми ведення обліку товарних запасів, що засвідчують походження товару.
Позивач, не погоджуючись із актом перевірки, надіслала свої заперечення.
На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 0063510708 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені в розмірі 13 742 597,00 грн, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Позивач правом на адміністративне оскарження названого податкового повідомлення-рішення не скористалася. 
Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернулася з позовом до суду.
V. Норми права, які застосував суд
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити фактичні перевірки.
За нормами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до абзаців 1-4 підпункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
За вимогами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Крім того, правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг врегульовані нормами Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).
VI. Оцінка суду
За приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
За нормами статті 20 Закону № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Як видно з акта перевірки, позивачем не надано під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу на загальну суму - 13 742 597,00 грн. 
На переконання позивача, відповідач не навів доказів на підтвердження висновку акта фактичної перевірки, який полягає у наступному: «…Здійснюється торгівля ювелірними виробами необлікованими у порядку встановленому законодавством за цінами їх реалізації. Не надано під час перевірки документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу на загальну суму 13 742 597,00 грн, а саме відсутні накладні на товар, зазначений в пункту 1 Форми ведення обліку товарних запасів, що засвідчують походження товару».
Позивач зазначила, що відповідач не заперечує проти факту одержання від позивача під час перевірки документів на підтвердження ведення товарного обліку та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходились у місці продажу. Такими документами виявились: Форма ведення обліку товарних запасів за період з 03.10.2023 по 15.01.2024 (початок перевірки), опис запасів станом на 03.10.2023, накладні на внутрішнє переміщення товару, договори комісії та акти приймання-передачі товару на комісію, що засвідчується листом ФОП ОСОБА_1 від 18.01.2024 про надання документів на запит із доказами відправки цінним листом на адресу ГУ ДПС у Вінницькій області.
За твердженнями позивача, відповідач безпідставно вважає необлікованим товар, що відображено в Описі запасів станом на 03.10.2023.
Так, перевіркою встановлено відсутність накладних на товар, зазначений у пункті 1 Форми ведення обліку товарних запасів, що засвідчують походження товару.
Суд погоджується з такими доводами, які документально не спростовані позивачем.
Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Оскільки позивач, як фізична особа-підприємець, провадить діяльність з реалізації ювелірних виробів, тож на неї розповсюджуються названі положення законодавства. 
Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 затверджений Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 № 1411/37033 (далі - Порядок № 496), відповідно до пункту 2 розділу І якого, документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи. 
Первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
Судом установлено, що позивачем сформовано Форму ведення обліку товарних запасів (а.с. 43-48, Том І).
На переконання позивача, опис залишків (а.с. 49-75, Том І) є первинним документом, а також є обов`язковим додатком до Форми ведення товарного обліку.
Проте, судом установлено, що всупереч вимогам законодавства у названій формі першим пунктом указано опис залишків товарів на початок обліку, дата - 03.10.2023 та загальну суму 13 742 597,00 грн, без зазначення найменування товарів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості.
Крім того, під час перевірки було встановлено ненадання первинних документів, на підставі яких зроблено зазначений у формі запис.
Установлено, що позивачем було надано накладні на внутрішнє переміщення (а.с. 76-169, Том І), проте такі накладні надані на запит контролюючого органу в рамках проведення фактичної перевірки охоплюють період після 03.10.2023, тож не підтверджують облік походження товарів на початок обліку.
Щодо процедури проведення фактичної перевірки, суд зазначає таке.
На думку позивача, відповідач не навів доказів наявності у контролюючого органу дійсних підстав, передбачених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, для проведення фактичної перевірки.
Суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з такого.
Як уже зазначалось і це відображено в підпункті 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Із наявних у матеріалах справи доказів установлено, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено наказ від 09.01.2024 № 70к про проведення фактичної перевірки магазину «Золотий Вік». Наказ винесений на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 глави 8 розділу ІІ, пункту 69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» та керуючись статтями 20, 61, 62, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІІ, із змінами та доповненнями, Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, Закону України від 21.06.2012 № 5007-VІ «Про ціни та ціноутворення», із змінами та доповненнями, Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 392-VІІ, із змінами та доповненнями, а також інших нормативних актів, контроль за дотримання яких покладено на територіальні органи ДПС, та відповідно доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області №5617/02-32-07-05 від 29.12.2023, яким наказано:
- провести фактичну перевірку магазину «Золотий Вік», проспект Коцюбинського, 35, м. Вінниця, з 10.01.2024 тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2023 по дату закінчення перевірки з метою упередження порушень вимог чинного законодавства з питань порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, в тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства, щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин, з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки націнки).
Головним управлінням ДПС у Вінницькій області оформлені направлення на перевірку від 10.01.2024 № 67 та № 68 магазину «Золотий Вік» за адресою: м. Вінниця, пр. Коцюбинського, буд. 35, відповідно до яких встановлено, що фактичну перевірку контролюючий орган проводить з 10.01.2024 тривалістю 10 діб, метою якої є: упередження порушень вимог чинного законодавства з питань порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки). 
Перевірку здійснювали головні державні інспектори відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Олег Кухарчук та Сергій Баран.
У направляннях містяться відомості про пред`явлення службових посвідчень та направлення, а також вручення копії наказу від 09.01.2024 № 70к під підпис директору магазину Главацькій Ірині Олександрівні. 
Названі документи містять всі необхідні реквізити. 
Крім того, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23, відповідно до яких єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.
Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.
Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.
Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.
Верховний Суд у складі Судової палати вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
Реалізуючи мету, з якою справа № 420/9909/23 розглядалася у складі Судової палати, Верховний Суд сформулював такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.
Окремо слід звернути увагу, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18.
У справі ж, що розглядається, не є предметом спору наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 09.01.2024 № 70к про проведення фактичної перевірки, натомість, підстави позову, предметом оскарження в якому є податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 0063510708, позивач обґрунтувала відсутністю законодавчо визначеної в наказі підстави для проведення фактичної перевірки, що під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження та спростовується наведеними судом обставинами.
Так, за приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Як установлено судом та не спростовано позивачем, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області оформлені направлення на перевірку від 10.01.2024 № 67 та № 68 магазину «Золотий Вік» за адресою: м. Вінниця, пр. Коцюбинського, буд. 35, відповідно до яких встановлено, що фактичну перевірку контролюючий орган проводить з 10.01.2024 тривалістю 10 діб, метою якої є: упередження порушень вимог чинного законодавства з питань порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки). Перевірку здійснювали головні державні інспектори відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Олег Кухарчук та Сергій Баран.
У направляннях містяться відомості про пред`явлення службових посвідчень та направлення, а також вручення копії наказу від 09.01.2024 № 70к під підпис директору магазину Главацькій Ірині Олександрівні.
Отже, працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області пред`явлені документи, передбачені пунктом 81.1 статті 81 ПК України та вручені директору магазину, що підтверджено підписом в направленнях на перевірку.
Із урахуванням викладеного, під час розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 0063510708, а також не встановлено і порушення процедури проведення фактичної перевірки, оскільки остання відповідає наведеним приписам ПК України, при цьому суб`єкти господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу, що не було дотримано позивачем.
На переконання суду, що документально не спростовано позивачем, перевірка проводилась правомірно, оскільки дії посадових осіб контролюючого органу здійснені в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а перевірка обліку товарних запасів входить до предмету перевірки дотримання вимог Закону № 265/95-ВР, про що вже зазначалось судом.
Наведене у сукупності свідчить про правомірність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 0063510708 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 13 742 597,00 грн, та як наслідок, відсутність підстав стверджувати його протиправність. 
VII. Висновок суду
Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.
VIІI. Розподіл судових витрат
Оскільки у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.